УХВАЛА

30 липня 2025 року  
м. Київ

справа №320/489/23
адміністративне провадження №К/990/25456/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М. В., Мельник-Томенко Ж. М.,
перевіривши касаційну скаргу   ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року
у справі № 320/489/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства економіки України, в якому просив:            
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України від 05.12.2022 №1593-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту економіки безпеки і оборони - начальника управління економіки безпеки і оборони Міністерства економіки України;
- зобов`язати Міністерство економіки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.12.2022 по дату ухвалення судом рішення про поновлення на роботі з урахуванням індексації.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду  від 26 вересня 2024 року визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства економіки України від 05.12.2022 №1593-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту економіки безпеки і оборони начальника управління економіки безпеки і оборони Міністерства економіки України з 08.12.2022.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту економіки безпеки і оборони  начальника управління економіки безпеки і оборони Міністерства економіки України з 08.12.2022.
Стягнуто з Міністерства економіки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.12.2022 по 26.09.2024 у сумі 769571 (сімсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят одну) грн. 61 коп.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Міністерства економіки України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у межах суми за один місяць, а саме 34312 (тридцять чотири тисячі триста дванадцять) грн. 11 коп.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.    
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду касаційної скарги в новій редакції із зазначенням та обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
16 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків разом з касаційною скаргою у новій редакції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
В обґрунтування скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 12 квітня 2023 року у справі № 340/1791/22, від 23 лютого 2023 року у справі №140/9066/21, постанові від 10.11.2022 № 640/24023/21, від 09 жовтня 2023 року у справі 607/16763/22, у рішенні від 21.02.2024 у справі 638/14165/21, від 25 жовтня 2023 року у справі 209/2875/21, від 05.01.2023 у справі № 340/2871/21, від 12 вересня 2024 року у справі № 380/9055/22 щодо ст. 87 Закону України "Про державну службу" стосовно обов`язку суб`єкта призначення забезпечити працевлаштування особі, яка підлягає скороченню, та запропонувати усі вакантні посади з моменту виникнення обставин, які зумовлюють звільнення, до моменту звільнення, які відповідають професійній підготовці та професійній компетентності посадової особи.
Оскаржуючи судове рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених  підпунктами а), в), г) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. 
Так скаржник зазначає, що займав посаду державної служби категорії "Б", що відповідно до примітки ст.51-3 ЗУ "Про запобігання корупції" є службовою особою, яка займає відповідальне становище, а отже дана справа не є справою незначної складності. Також скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у справі наявне неоднакове застосування судами положень статті 87 Закону України «Про державну службу». Це призводить до зловживань з боку державних органів та залишає нерозв`язаною таку поширену проблему як "приховане покарання - звільнення через скорочення". Водночас оскаржуване рішення апеляційного суду викликає суспільний інтерес, оскільки стосується питань звільнення посадових осіб, що обіймають ключові посади у структурі центрального органу виконавчої влади. Окрім того, ця справа має також виняткове значення для позивача в силу його громадської позиції, адже позивач є професійним державним службовцем, який пройшов усі щаблі від місцевого до центрального рівнів, має третій ранг державного службовця, бездоганну репутацію та значні професійні досягнення.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, а також підпунктів а), в) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження  за касаційною скаргою    ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі №  320/489/23.
Витребувати із Київського окружного адміністративного суду  справу  № 320/489/23.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    Ж. М. Мельник-Томенко