ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/736/25 Справа № 202/12256/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 липня 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу захисника Бартош-Стрєльникова А.В., на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 16 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Районним судом встановлено, що 28.09.2024 року о 00 год.55хв. в м. Дніпро по вулиці Донецьке шосе ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку , результат тесту склав 0.87 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушень, так як докази в матеріалах є неналежними. При цьому рапорт працівника поліції не є доказом. Крім цього, ОСОБА_1 не було надано можливості залучити захисника, як під час складання матеріалів, так і в суді І інстанції. Відсутні доказі відсторонення від керування. 
Також захисник просить поновити строку, оскільки першу апеляційну скаргу подано вчасно, яку повернуто судом апеляційної інстанції, а після усунення недоліків подано процесуальний документ. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, захисник Бартош-Стрельников А.В. та Куліченко К.С. повідомлені належним чином про перегляд справи, від останніх клопотань про поважні причини неприбуття або відкладення справи не надходило до початку судового засідання. В попередніх судових засіданнях, як захисник ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 підтримували вимоги апеляційної скарги, але судові засідання неодноразово переносилися, з тих підстав, що вказані особи приймали участь окремо один від одного, а в подальшому через проходження військової служби ОСОБА_1 07 липня 2025 року від адвоката Борисова К.М. надійшло клопотання про відкладення справи, через укладання договору з ОСОБА_1 вказаною датою, а також знаходження захисника в службовому відрядженні в м. Харків. Однак, в задоволені даного клопотання апеляційний суд вважає за необхідне відмовити, так як відсутні дані щодо поважності причин не прибуття в судове засідання як захисника Бартош-Стрельников А.В., так і ОСОБА_1 , а також враховуючи, що судові засідання неодноразово переносилися, на прохання останніх. Дії захисника захисника Бартош-Стрельников А.В., та ОСОБА_1 щодо неявки в судове засідання та відкладення справи апеляційний суд вважає такими, які свідчать про зловживання своїми процесуальними правами. Беручи до уваги вище вказана апеляційний суд вважає за можливе здійснити перегляд без учасників процесу, і порушень для захисту прав ОСОБА_1 не вбачає.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційний суд вважає, що термін слід поновити, так як вперше апеляційну скаргу захисник подав у встановлений строк, яка була повернута через недоліки. Після усунення недоліків захисник повторно подав апеляційну скаргу, що на переконання апеляційного суду є поважною причиною пропуску строку. 
Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими. 
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; актом огляду в якому зазначений результат — 0,87 % алкоголю та чеком з приладу Драгер в якому такий же результат, які підписані без заперечень; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури огляду. Також на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 погодився з результатом огляду пройденого на місці. 
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги про порушення права на захист не знайшли свого підтвердження, так як ОСОБА_1 міг залучити захисника лише під час судового розгляду, а не складання протоколу за правилами ст. 268 КУпАП. Крім цього, в матеріалах справи відсутні дані що ОСОБА_1 виявляв бажання залучити адвоката, а згідно постанови суду останній приймав участь в судовому засіданні і визнав вину. 
Стосовно доводів про відсутність даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування, то така обставина має місце, але не спростовує наявність в діях останнього складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому сама по собі не є підставою для скасування постанови суду. 
Порушень процедури проходження огляду не встановлено.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Поновити строк захиснику Бартош-Стрєльникову А.В., на оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника  Бартош-Стрєльникова А.В. - залишити без задоволення.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                        Р.В.Мудрецький