ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 683/1224/25
Провадження № 33/820/488/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Шкодяка І.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2025 року,
в с т а н о в и л а:

Постановою Старокостянтинівського районного суду від 11 червня 2025 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду,  ОСОБА_1 14 квітня 2025 року о 10 годині 27 хвилин по вул. Лікарняній, 40 в м. Старокостянтинові Хмельницької області керував автомобілем марки «Renault Megane Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги аргументує тим, що постанова є необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно.
Стверджує, що суд притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не встановивши жодного доказу, який би доводив вину останнього. 
Зазначає, що єдиним доказом, на який послався суд першої інстанції – це показання свідка ОСОБА_2 , яка є вкрай упередженою в даній справі, оскільки, працівники поліції мають на неї вплив та здійснюють тиск.
Вважає, що належним і допустимим доказом у даній справі може бути виключно безперервний відеозапис фіксації вчинення правопорушення та складання протоколу, чого в цьому випадку зроблено не було.
Як стверджує апелянт, допущені працівниками поліції порушення та їх протиправні дії прямо суперечать правовим висновкам Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку.
Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.
Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Під час спілкування з правопорушником працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати на огляд в заклад охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 відмовився.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються наявним у справі відеозаписом, на якому зафіксовано, як транспортний засіб працівників поліції рухається позаду транспортного засобу темного кольору, у зв`язку з перешкодою, автомобіль працівників поліції трішки відстав, а коли наздогнав транспортний засіб темного кольору, він вже був припаркований та біля нього перебував ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , яка вказала на ОСОБА_1 як на водія. 
Крім того, сам ОСОБА_1 підтвердив, що завіз доньку в лікарню, а дівчину і хлопця, які перебували в транспортному засобі, він просто підвозив, що спростовує доводи апеляційної скарги та підтверджує факт керування правопорушником транспортним засобом і жодних сумнівів у апеляційного суду не викликає.
Відсутні в матеріалах справи і будь-які докази тиску з боку працівників поліції на свідка  ОСОБА_2 , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Щодо наявного в матеріалах справи відеозапису апеляційний суд зазначає наступне.
Даний відеозапис сумнівів у апеляційного суду щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації чи присутності на відео інших осіб, крім тих, які приймали участь у оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Дійсно, на оптичному диску із записом події є декілька відеофайлів, однак вони вилучені з відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудних камер працівників поліції під час фіксації правопорушення, які є безперервними. Отже, це не може бути один безперервний відео файл, як помилково вважає сторона захисту, а тому наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.
Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку та процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та складання адміністративних матеріалів, апеляційний суд до уваги не приймає.
Предметом розгляду апеляційного суду у даній справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у водія  ОСОБА_1 .
Саме встановлення порушень під час проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є наслідком визнання його недійсним. 
Апеляційний суд вважає, з наведених вище мотивів, що працівниками поліції дотримано вимоги закону під час проведення такого огляду.
При цьому, сторона захисту не була позбавлена можливості в установленому законом порядку, зокрема в адміністративному, оскаржити дії працівників поліції та надати суду докази, які б підтвердили протиправність таких дій, чого не зробила. 
В свою чергу апеляційний суд позбавлений можливості збирати докази на підтвердження чи спростування наведених стороною захисту обставин.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 
За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                        І.В. Вітюк