ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3572/24  Номер провадження 22-ц/814/1148/25	Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В.,
суддів Панченка О.О., Пікуля В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, плати за абонентське обслуговування та нараховані на суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04 листопада 2024 року,
В С Т А Н О В И В :
У липні 2024 року представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Борисенко Л.М. звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 98 049 грн 77 коп., яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути нараховані на суму заборгованості 3% річних в розмірі 135 грн 54 коп. та інфляційні втрати в розмірі 209 грн 50 коп.; стягнути понесені судові витрати.
У жовтні 2024 року до суду першої інстанції надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про захист права померлої ОСОБА_2 на повагу до її гідності, честі та недоторканості ділової репутації. 
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що Комунальне підприємство «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради підробили документ, який назвали «роздруківка суми боргу» за квітень та травень 2014 рік, чим розповсюдили недостовірну інформацію про його померлу матір, у зв`язку з чим він просить зобов`язати уповноважених осіб Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відкликати поширену недостовірну інформацію, спростувати її та стягнути з останніх матеріальні збитки у розмірі 5 783 273 грн 68 коп. та завдану його матері моральну шкоду в розмірі 859 100 грн 00 коп.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04 листопада 2024 рокузустрічну позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.
Ухвала мотивована тим, що розгляд зустрічного позову жодним чином не впливає на розгляд вимог первісного позову.
Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, просив скасувати ухвалу.
Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у справі №916/3245/17 від 13.03.2019.
Вважає, що оскаржувана ухвала порушує його права на доступ до суду для захисту його прав.
У відзиві Комунальне підприємство "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення – без змін.
Відзив обгрунтовано тим, що зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву і підлягає поверненню судом заявнику.
Зазначено, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє ОСОБА_1 подати свій позов на загальних підставах.
Також вказано, що доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом та не впливають на правильність висновку місцевого суду щодо необхідності повернення зустрічної позовної заяви.
За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи відповідача, дійшов висновку, що визначені ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві вимоги про захист честі та гідності померлого родича є самостійними і розгляд зустрічного позову жодним чином не впливають на розгляд вимог первісного позову, а тому слід відмовити відповідачу у прийнятті зустрічного позову.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно ч.ч.1, 2, 3 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
При винесенні ухвали про об`єднання позовів в одне провадження, суд повинен вирішити питання про відповідність зустрічної позовної заяви вимогам про взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду зустрічного та первісного позовів. Взаємний зв`язок як умова для прийняття зустрічного позову має місце у випадку, якщо вимоги відповідача і позивача виникають з одних правовідносин і коли на обґрунтування тієї й іншої вимоги наводяться спільні факти.
Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову. Мається на увазі ситуація, коли зустрічний позов об`єктивно є обґрунтованим, пов`язаним з первісним позовом та спільний їх розгляд не тільки є доцільним, а часто і необхідним.
Згідно із вимогами частин 1, 2 ст. 193 ЦПК відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Таким чином, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов:
1) обидва позови взаємопов`язані;
2) спільний їх розгляд є доцільним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019р. у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
У постанові від 20.03.2019р. у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду, взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Згідно з постановами Верховного Суду від 17.05.2021р. у справі №910/18778/20, від 22.04.2019р. у справі №914/2236/18, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.
У постанові Верховного Суду від 27.01.2021р. у справі №908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:
- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;
- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;
- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);
- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;
- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову не пов`язані з первісним позовом, мають різні предмети доказування, відрізняються суб`єктним складом та є самостійними. 
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, щооскаржувана ухвала порушує його права на доступ до суду для захисту його прав, оскільки ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до суду з вказаним позовом на загальних підставах.
З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення зустрічного позову ОСОБА_1 , оскільки вимоги зустрічної позовної заяви є самостійними та не впливають на розгляд вимог первісного позову.
Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, з мотивів наведених у скарзі.
У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення потрібно залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04 листопада 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 12 серпня 2025 року. 

Головуючий суддя                                                                   Т.В. Одринська

Судді                                                                                 О.О. Панченко

                                                                                         В.П. Пікуль