УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2025 року
м. Київ
справа № 495/5942/14-ц
провадження № 61-7037ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікатів виконавчих документів, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - 
ТОВ «Консалт Солюшенс») звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, в якій просило суд: 1) поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів від 01 грудня 2014 року 
№ 495/5942/14-ц, виданих Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, боржниками за якими є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ; 2) видати дублікати виконавчих листів, виданих від 01 грудня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у справі № 495/5942/14-ц, боржниками за якими є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 22 вересня 2020 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено.
Поновлено ТОВ «Консалт Солюшенс» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 01 грудня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у справі № 495/5942/14-ц, про стягнення 
у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Видано ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікати виконавчих листів, виданих 01 грудня 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 
у справі № 495/5942/14-ц, про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») заборгованості 
за кредитним договором від 13 березня 2008 року № ОД16/03/2008/840-К/23, 
у розмірі 89 083,52 доларів США, що в еквіваленті становить 1 046 980,52 грн, судового збору у розмірі 3 654 грн, щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 22 вересня 2020 року залишено без змін.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 75119073 від 23 травня 2024 року відмовлено.
Судові рішення мотивовані тим, що заявником доведено поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, пов`язаного 
з об`єктивною неможливістю звернення ТОВ «Консалт Солюшенс» до суду 
із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів до набрання статусу стягувача у виконавчому провадженні та наявність правових підстав для видачі дублікатів виконавчих листів.
28 травня 2025 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким 
у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» відмовити.
Касаційна скарга мотивована тим, що виконавчі листи, видані Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 01 грудня 2014 року 
№ 495/5942/14-ц, щодо боржника ОСОБА_2 , було повернуто 01 червня 
2017 року, тобто строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив щонайменше 01 червня 2020 року, щодо боржника ОСОБА_3 виконавчий лист було повернуто 24 червня 2017 року, тобто строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив 24 червня 2020 року. Зазначає, що договір про переуступку боргу складено 24 квітня 2020 року, а заява ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження надійшла до суду 
02 липня 2020 року, що поза межами строку пред`явлення виконавчих документів 
до виконання. Вважає, що суд першої інстанції виніс неправомірне судове рішення, так як не доведено, що строк було пропущено з поважних причин. Також зазначає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати, оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено, або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Проте в ухвалі суду першої інстанції не наведено жодного доказу про втрату виконавчих документів.
1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року було отримано лише 20 травня 2025 року на підтвердження чого надає відповідні докази.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
Ураховуючи наведені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
2. Щодо оскарження судових рішень у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду 
в апеляційному порядку.
Пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачає оскарження 
у касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа 
до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано 
на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 13 березня 2025 року у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягають касаційному оскарженню.
3. Щодо оскарження судових рішень у частині видачі дубліката виконавчих документів.
Перевіривши доводи касаційної скарги  ОСОБА_1 , у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто солідарно 
з   ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,   ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 13березня 2008 року 
№ ОД16/03/2008/840-К/23 урозмірі 89 083,52 доларів США, що в еквіваленті становить1 046 980,52 грн, та судовий збір урозмірі 3 654 грн.
Рішення набрало законної сили та було видано виконавчі документи.
Із листа Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) (далі - Білгород-Дністровський МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса))від 06 серпня 
2020 року № 56131/31, листа Білгород-Дністровського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) від 03 червня 2020 року № 46047/31-16 та витягів з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що 16 березня 2015 року постановами Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавчі провадження 
з примусового виконання виконавчих листів від 01 грудня 2014 року 
№ 495/5942/14-ц, виданих Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, а саме: виконавчих проваджень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 - щодо боржника    ОСОБА_2 ; виконавчих проваджень № НОМЕР_3,№ НОМЕР_4 - щодо боржника      ОСОБА_3 .
Відповідно до листа Роздільнянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) від 20 серпня 2020 року №22398 та витягів з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, вбачається, що 04 жовтня 2016 року постановою Роздільнянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів 
від 01 грудня 2014 року №495/5942/14-ц, виданих Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області: виконавчих проваджень№ НОМЕР_5, 
№ НОМЕР_6 - щодо боржника    ОСОБА_1 .
Ізлиста Білгород-Дністровського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) від 03 червня 
2020 року №46047/31-16 вбачається, що 01 червня 2017 року виконавчі провадження № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 щодо боржника   ОСОБА_2 завершені 
відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю майна боржника. Оригінали виконавчих документів разом із копіями постанов про повернення виконавчого документа направлені на адресу стягувача. Вказаний лист отримано ТОВ «Консалт Солюшенс» 30липня 2020 року поштовимвідправленням №6770108507928.
Із листа Білгород-Дністровського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) від 06 серпня 
2020 року № 56131/31 вбачається, що 24 червня 2017 року виконавчі провадження № НОМЕР_3,№ НОМЕР_4 щодо боржника   ОСОБА_3 завершено відповіднодо вимог пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»,у зв`язку з відсутністю майна боржника. Оригінали виконавчих документів разом з копіями постанов про повернення виконавчого документа направлені на адресу стягувача.ТОВ «Консалт Солюшенс» вказаний лист отримано засобами електронного зв`язку 06 серпня 2020 року.
Відповідно до листа Роздільнянського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) від 20серпня 2020 року № 22398 вбачається, що 29грудня 2017 року виконавчі провадження 
№ НОМЕР_6, № НОМЕР_5 щодо боржника      ОСОБА_1 завершені відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»,оригінали виконавчих документів разом з копіями постанов про повернення виконавчого документа направлені на адресу стягувача. Виконавчі документи для примусового виконання повторно до відділу державної виконавчої служби не надходили. Представником ТОВ «Консалт Солюшенс» лист Роздільнянського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) від 20 серпня 2020 року № 22398 було отримано 28 серпня 2020 року.
Утравні 2020 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області із заявою про заміну сторони 
її правонаступником з метою набуття статусу стягувача та виконання рішення суду з подальшим зверненням до органів виконавчої служби.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 14 липня 2020 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено. Замінено сторону стягувача зПАТ«КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні усправі № 495/5942/14-ц за позовом 
ПАТ «КБ«Надра» до      ОСОБА_2 ,     ОСОБА_3 ,     ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно допункту 13 Акта приймання-передачі оригіналів документів 
від 24 квітня 2020 року,серед оригіналів кредитної справи 
№ ОД16/03/2008/840-К/23 та документів претензійно-позовної роботи не було передано оригіналів виконавчих листів від 01грудня 2014 року № 495/5942/14-ц, виданих Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржників   ОСОБА_2 ,      ОСОБА_3 ,   ОСОБА_1 .
Ізвитягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що на час звернення з цією заявою не здійснюються жодні виконавчі провадження щодо боржників ОСОБА_2 ,      ОСОБА_3 ,     ОСОБА_1 , а також всі провадження щодо них є завершеними,тане перебувають на примусовому виконанні івиконавчі листи від 01грудня 2014 року № 495/5942/14-ц видані Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян 
і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права 
на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, 
що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Процесуальний порядок вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа встановлений підпунктом 17.4 пункту 17 частини першої розділу 
ХІІІ Перехідних положень Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким внесені зміни до ЦПК України.
Так, зазначеними положеннями ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз зазначеної норми процесуального права вказує на те, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа правове значення для вирішення цього питання має сукупність таких умов: як втрата виконавчого документа, так і факт звернення із такою заявою у межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа 
до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку 
до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста 
статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
Таке право стягувача передбачено статтею 433 ЦПК України.
Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений за наявності поважних для цього підстав за заявою заявника.
Виходячи з аналізу зазначених норм права, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має обов`язок перевірити: чи не було виконано судове рішення, чи не втратило воно законної сили, чи звернувся заявник в межах строків пред`явлення його до виконання та докази, якими підтверджується втрата виконавчого листа.
У разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання 
та порушення питання про його поновлення в межах заявлених вимог про видачу дубліката виконавчого листа, суд повинен також з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних 
у справі доказів, зробити висновок про їх поважність чи неповажність.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 
2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа 
до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку 
до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: 
у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа 
до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що «дублікат - це документ, 
що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».
Отже, враховуючи, що виконавчі листи від 01грудня 2014 року № 495/5942/14-ц видані Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, після завершення виконавчих проваджень було направлено органами примусового виконання до первісного кредитора - стягувача ПАТ «КБ «Надра»та не було передано ТОВ «Консалт Солюшенс» оригіналів виконавчих документів і вони не знаходяться на примусовому виконанні, правомірно дійти висновку, що виконавчі листи було втрачено.
Суди попередніх інстанцій, встановивши, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» (замінено стягувача на ТОВ «Консалт Солюшенс») не виконано, видані судом на підставі цього рішення виконавчі листи на виконанні не перебувають, оригінали вказаних виконавчих документів 
ТОВ «Консалт Солюшенс» не передавалися згідно із пунктом 13 Акта приймання-передачі від 24 квітня 2020 року, дійшли правильного висновку про видачу дублікатів виконавчих листів. 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
Доводи касаційної скарги спростовуються вищенаведеним, зводяться 
до власного тлумачення норм процесуального права та до незгоди із судовими рішеннями, висновків судів не спростовують, на їх законність та обґрунтованість не впливають, не можуть бути підставою для їх скасування.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, 
що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частиною другою статті 390, пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 березня 2025 року. 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 13 березня 2025 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікатів виконавчих документів, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, 
у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                              Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць