ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 р.	Справа № 520/25642/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.04.25 року по справі № 520/25642/21
          за позовом     ОСОБА_1  
          до   Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області            
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла заява від представника позивача - С.Кравцова, в порядку ст.378 КАС України, в якій він просив суд змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року по справі №520/25642/21 із:
1) "зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) з 01.01.2018 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.01.2018 року з урахуванням виплачених сум на "стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суми щомісячної доплати до пенсії у розмірі ОСОБА_1 у розмірі 1080410 грн. 21 коп";
2) "зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.04.2019 року без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, з урахуванням розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення" на "стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суми щомісячної доплати до пенсії у розмірі ОСОБА_1 у розмірі 340200 грн. 00 коп".
В обґрунтування заяви заявник зазначав, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 у справі №520/25642/21 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача та нараховано сума на доплату за попередній період (з 01.01.2018 по 30.06.2022 та з 01.04.2019 по 30.06.2024) в загальному розмірі 1420610,21 грн, що підтверджується розрахунками відповідача на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №2002018223. Рішення суду набрало законної сили та до теперішнього часу в частині виплати заборгованості з пенсії позивачу відповідачем не виконано, що є підставою для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника заборгованість з пенсійних виплат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, – задоволено.
Змінено спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року у справі №520/25642/21 та встановити спосіб виконання вказаного рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по пенсійним виплатам за період з 01.01.2018 по 30.06.2022 та з 01.04.2019 по 30.06.2024 в загальному розмірі 1420610 (один мільйон чотириста двадцять тисяч шістсот десять) гривень 21 копійка.
Відповідач, не погодившись з узвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та відмовити позивачу в задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що позивачу на виконання рішення суду від 20.01.2022 у справі №520/25642/21, проведено перерахунок пенсії, нараховано різницю в пенсії на загальну суму 1420610,21 грн, яку внесено до Реєстру судових рішень. Однак, Пенсійний фонд України в повному обсязі кошти на погашення заборгованості по виплаті пенсій не перерахував. У випадку надходження грошових коштів на рахунок відповідача за відповідним цільовим призначенням, ГУ ПФУ автоматизованим способом, пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувач, здійснює розрахунок та часткову виплату заборгованості. Таким чином, відповідачем виконано рішення суду в межах покладених на управління зобов`язань, відтак підстави для зміни способу та порядку виконання судового рішення відсутні, у зв`язку з чим росить відмовити в задоволенні заяви.
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Задовольняючи заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що в силу положень частини 3 статті 378 КАС України, в даному випадку наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду у даній справі шляхом стягнення з відповідача нарахованої заборгованості пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Так, частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплати за перерахованою пенсією" на "стягнення коштів із державного органу боржника".
Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що, зі змісту вказаної норми чинного законодавства випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лишу у виняткових випадках.
Окрім того, слід зазначити, що підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
При цьому суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Із матеріалів справи встановлено, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 у справі №520/25642/21 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) з 01.01.2018 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.01.2018 року з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при здійсненні ОСОБА_1 , перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі №520/12509/21, в частині обмеження її максимальним (граничним) розміром.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.04.2019 року без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, з урахуванням розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Судом першої інстанції, з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 у справі №520/25642/21 набрало законної сили 22.02.2022 та Харківським окружним адміністративним судом 04.12.2024 видано виконавчі листи.
Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №2002018223 від 15.06.2022, складеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за період з січня 2018 по червень 2022 невиплачена сума пенсії заявника після її перерахунку на підставі рішення суду у даній справі склала 1080410,21 грн.
Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №2002018223 від 20.06.2024, складеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за період з квітень 2019 по червень 2024 невиплачена сума пенсії ОСОБА_2 після її перерахунку на підставі рішення суду у даній справі склала 340200,00 грн.
Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п.64).
Також, засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі "Аксой проти Туреччини", п.95).
Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.
Враховуючи те, що відповідачем не виконано рішення суду, яке набрало законної сили, в частині виплати нарахованої заборгованості зі сплати пенсії у сумі 1420610,21 грн протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в силу положень частини 3 статті 378 КАС України, в даному випадку наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду у даній справі шляхом стягнення з відповідача нарахованої заборгованості пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року по справі № 520/25642/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 по справі № 520/25642/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.Г. Подобайло    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  10.06.2025 року