ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/242/25  Номер провадження 33/814/577/25	Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,
за участі:        
захисника – адвоката Павлюка І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Павлюка І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2025 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,  	

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
               Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4 та 124 КпАП України закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постановою судді Тронько А.В. визнана винуватою у тому, що вона 15.01.2025 року, о 00.30 год., керуючи автомобілем „Audi A4”, д.н.з. НОМЕР_1 , на території стоянки готельно-ресторанного комплексу „Мухомор”, що розташована на 348 км. а/д „Київ-Харків-Довжанський”, під час руху заднім ходом, не впевнилась у безпеці руху та здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб „Chevrolet Aveo”, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.10.9 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.
Крім того, 15.01.2025 року, о 00.30 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем „Audi A4”, д.н.з. НОМЕР_1 , на території стоянки готельно-ресторанного комплексу „Мухомор”, що розташована на 348 км. а/д „Київ-Харків-Довжанський”, під час руху заднім ходом, здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб „Chevrolet Aveo”, після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишила. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.10 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КпАП України.
Також, 15.01.2025 року, о 00.30 год.,  ОСОБА_1  на 349 км. а/д „Київ-Харків-Довжанський”, керувала автомобілем „Audi A4”, д.н.з.  НОМЕР_1 ,  з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась у присутності двох свідків. Своїми діями  ОСОБА_1  порушила п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КпАП України.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді, в частині визнання винуватості за ч.1 ст.130 КпАП України, скасувати, а провадження у справі у цій частині закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення. 
Від проходження огляду ОСОБА_1 не відмовлялась, але працівники здійснювали щодо неї психологічний тиск та схиляли її до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Наявний в матеріалах справи відеозапис не в повній мірі відображає обставин події, оскільки складається із фрагментів, які могли бути оброблені, а тому не являється допустимим доказом.
В матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Крім того, працівники поліції не надали можливості скористатися професійною допомогою адвоката, чим порушили її право на захист.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час слухання в судове засідання не з`явилась. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомила.
Вислухавши захисника Павлюка І.О., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Висновок судді про закриття провадження у справі за ст.ст. 122-4, 124 КпАП України щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст.38 КпАП України, ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі, були досліджені в судовому засіданні, є правильним та ніким з учасників не оспорюється.
Місцевим судом правильно встановлено подію вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась.
Вказані обставини підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 15.01.2025 року та поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони надали на місці події. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі відображається момент, коли працівники поліції прибули на місце події та виявили транспортний засіб „Audi A4”, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на проїжджій частині а/д „Київ-Харків-Довжанський” у перевернутому стані (нижньою частиною кузова до гори). Під час спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я,  ОСОБА_1 відмовилась у присутності двох свідків.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.
Доводи апелянта про те, що відеозапис недопустимий доказ, є неогрунтованими. 
Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, ніхто не заперечує, що на відео зображена саме ОСОБА_1 , транспортний засіб „Audi A4”, час, пора року, обставини події відповідають обставинам даної справи. При цьому відеозапис наданий уповноваженими особами взводу №2 роти №2 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП, в зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції.
Всупереч доводам захисника, відсутні і об`єктивні дані про те, що не зафіксований на відео певний проміжок часу може впливати на висновок про доведеність вини ОСОБА_1 .
Доводи про те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була спровокована працівниками поліції є безпідставними з огляду на таке. 
З огляду на відеозапис, ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 працівники поліції виявили відразу після прибуття на місце події, до пред`явлення вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, про що їй повідомили та зазначили. Однак, ОСОБА_1 від проходження огляду на місці та в закладі охорони здоров`я відмовилась добровільно. Вказані обставини не заперечувала і сама ОСОБА_1 . 
Даних про те, що працівники поліції свідомо, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, створили умови, за яких вона була вимушена відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали провадження не містять, що виключає ознаки провокації.
З наявного в матеріалах справи направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння від 15.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1  від проходження огляду відмовилась. Тому, невручення їй цього направлення не є порушенням Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року.
Непереконливими є і доводи  ОСОБА_1  щодо порушення її прав, передбачених ст.268 КпАП України. 
За змістом ст.ст. 268, 271 КпАП України захисник бере участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Участь захисника під час огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу ні положеннями КпАП України, ні положеннями порушенням Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, не передбачено. Ці дії проводяться безпосередньо з водієм транспортного засобу і участь захисника на результат огляду чи складання протоколу не впливає. 
Своїми правами у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України  ОСОБА_1  могла скористатися під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, де був присутній запрошений нею захисник Павлюк І.О.
Отже, право  ОСОБА_1 на захист не порушено.
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України уповноваженою на те особою. Фактичні обставини правопорушення конкретизовано, викладено вірно і в правильній формі, вказано всю необхідну інформацію. Під час складання протоколу істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. 
Тому посилання щодо недоведеності вини  ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Павлюка І.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 Суддя                                 Л.В. Нізельковська