ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 липня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/10983/24
Головуючий у першій інстанції – Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1068/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Євстафієва О.К., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.,
Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс»,
відповідач: ОСОБА_1 .
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .
Оскаржується рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року, суддя Маслюк Н.В., місце постановлення рішення – місто Чернігів.
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 76 410,00 грн та судові витрати в розмірі 8028 грн 00 коп.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.06.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір №393578156. За умовами договору ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 27 000,00 грн, який вона повинна була повернути, сплативши при цьому проценти. Надалі 24.09.2024 за договором факторингу до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача. Зазначає, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання, а тому утворилась заборгованість.
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Таліон Плюс» 59 940 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором №393578156 від 22.06.2024, з яких: заборгованість за кредитом 27 000 грн 00 коп., заборгованість за несплаченими відсотками – 32 940 грн 00 коп. Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати, встановити нікчемність правочину, задовольнити позовні вимоги частково  і стягнути 22 626,00 грн.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що п.8.4 Кредитного договору прямо суперечить Закону України «Про споживче кредитування» і паспорту споживчого кредиту в частині розміру відсотків, оскільки починаючи з 19.07.2024 реальна відсоткова ставка не може перевищувати 1% нарахування на добу. Кредитний договір не містить відповідних змін відповідно до чинного законодавства на момент його підписання, а тому по своїй суті є нікчемним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що п.8.3. вже на момент підписання суперечив законодавству України, оскільки відсоткова ставка становила 1.5% за кожен день користування. Так само і п.8.5.2. суперечив чинному законодавству на момент його підписання, оскільки містив інформацію, що реальна відсоткова ставка після 22.07.2024 становитиме 1.36% за день.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що в силу статтей 203, 215, 216 ЦК України укладений кредитним договір є нікчемним з моменту його підписання.
ТОВ «Таліон Плюс» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить в її задоволенні відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 22.06.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії №393578156 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 27 000,00 гривень (а.с.15-26).
Договір кредитної лінії №393578156 від 22.06.2024 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № XGNV було направлено позичальнику на номер мобільного телефону та електронну пошту, вказані нею в Заявці на отримання грошових коштів; одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 22.06.2024 о 20:20:58 годині, після чого відповідач натиснула кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 23.10.2024 №1231/10 22.06.2022 була успішна транзакція, сума 27 000,00 грн, номер платіжної картки НОМЕР_1 (а.с31) 
Відповідно до умов договору кредитної лінії №393578156 від 22.06.2024 кредитодавець надав відповідачці кредитний ліміт у розмірі 27 000,00 грн. Кінцева дата повернення кредиту 22.07.2029.
Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору на момент укладення Договору та отримання першого Траншу за Договором Базова процентна ставка складає 1,50% в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50% річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 Базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає 1% за день.
24.09.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/1, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с.7-10).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ Таліон Плюс» повідомило ОСОБА_1 про відступлення права вимоги (а.с.32-33).
21.10.2024 ТОВ «Таліон Пюс» зверталось до ОСОБА_1 із вимогою про дострокове розірвання договору та про повернення споживчого кредиту та сплати заборгованості (а.с.34-35).
Між сторонами виник спір з приводу неповернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до чч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності дост.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно із ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказів погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано. Відповідач у встановленому договором порядку та строки не погашала кредит, та відсотки за користування ним у повному обсязі, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору.
Також суд розрахував заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %.
Колегія апеляційного суду погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ч.6 статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги та прохання в резолютивній частині апеляційної скарги щодо визнання нікчемним договору не заслуговують на увагу, оскільки вказана вимога стороною відповідача у вигляді окремої позовної заяви не заявлялась.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки спростовуються письмовими доказами по справі.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
                                          П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 березня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча:                                           Судді: