ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/2787/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Щербака А.А., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду  від  29.10.2024, (суддя суду першої інстанції Сацький Р.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Запоріжжя, в адміністративній справі №280/2787/24  за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
          28.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення розміру пенсійної виплати шляхом застосування двоскладової формули та не застосування автоматичних масових перерахунків відповідно до статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 ;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нарахування ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 01.07.2017 по 31.08.2023  у розмірі 77 486,39 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 , пенсію за віком, шляхом розрахунку основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” збільшивши пенсію на 1% середньомісячного заробітку понад 20 років, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати та враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії, на підставі частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, та з урахуванням Постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, від 22.02.2021 № 127, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, та від 23.02.2024 № 185 починаючи з 01.07.2018 і виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 27.06.1997. Позивач перебуває на обліку в Центральному УПФУ м. Запоріжжя (нині – ГУ ПФУ в Запорізькій області) та з 26.12.2011 отримує пенсію за віком, яка призначена у відповідності до норм Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі – Закон № 796) та обчислена відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058). Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року по справі № 0840/3143/18 визнано протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.07.2018. При цьому суд зазначив, що позовна вимога про визнання дій протиправними щодо застосування так званої “двоскладової формули” не підлягає задоволенню, оскільки чинне законодавство не містить такого поняття та відповідач не застосував при розрахунку пенсії позивача такий перерахунок. Відповідач на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №   0840/3143/18 правильно розрахував та виплачував пенсію, однак в подальшому, а саме листом від 25.09.2023 відповідач повідомив позивача про виникнення помилки в розрахунку пенсії у зв`язку із чим виникла переплата у розмірі 77 486,39 грн 15.01.2024 позивач звернувся із заявою в якій просив надати розрахунки пенсії та роз`яснити на якій підставі зменшено розмір пенсії. Листом № 2598-1130/П-02/0800/24 від 14.02.2024 відповідач повідомив позивача, що відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2018 здійснено перерахунок та виплату пенсії за двоскладовою формулою у зв`язку із чим виникла переплата 77 486,39 грн.
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 29.10.2024 адміністративний позов задовольнив. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення розміру пенсійної виплати шляхом застосування двоскладової формули та не застосування автоматичних масових перерахунків відповідно до статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 .  Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нарахування ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 01.07.2017 по 31.08.2023 у розмірі 77 486,39 грн.  Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 , пенсію за віком, починаючи з 01.07.2018, шляхом розрахунку основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” збільшивши пенсію на 1% середньомісячного заробітку понад 20 років, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати та враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії, на підставі частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, та з урахуванням Постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020  № 251, від 22.02.2021 № 127, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, та від 23.02.2024  № 185 та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з  01.07.2018.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ПФУ в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач отримує пенсію за віком на умовах ст. 27 та абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1058, відповідно її перерахунок можливо проводити за правилами цього Закону, а положення ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки зазначена норма застосовується лише у разі призначення пенсії на підставі ч. 2 ст. 27 ЗУ №1058.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
          Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії, перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до   статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058), як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 по справі             № 0840/3143/18 зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України               м. Запоріжжя перерахувати   та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.07.2018.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року по справі № 0840/3143/18 позивачу здійснено перерахунок і виплату пенсії із застосуванням “двоскладової формули”, внаслідок чого розмір пенсії зменшився до 1 435,00 грн.
Також, в ході приведення у 2023 році пенсійної справи позивача у відповідність виникла переплата сум пенсії в розмірі 77 486,39 грн, за період з 01.07.2018 по 31.08.2023, про що позивача було повідомлено листом № 0800-0504-8/65589 від 25.09.2023.
Не погодившись із застосування «двоскладової формули» при перерахунку розміру його пенсії позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в цій справі.
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач необґрунтовано  застосував зменшення розміру пенсійної виплати позивача шляхом застосування «двоскладової формули» замість здійснення перерахунку пенсії на підставі ст. 56 ЗУ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Статтею 49 Закону України від 28.02.91 № 796-XII   (в редакції з 11.10.2017) встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. 
Як передбачено ст. 15 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 2   статті 56 Закону України від 28.02.91 № 796-XII   (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки20 років, жінки15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку.
Згідно з частиною 2   статті 56 Закону України від 28.02.91 № 796-XII   (в редакції з 11.10.2017) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки20 років, жінки15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах ч. 2   ст. 27 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV.
Слід зазначити, що   Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV   визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Як передбачено статтею 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” і цього Закону. 
Таким чином, на сьогоднішній день Позивач отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону № 1058 з урахуванням положень Закону № 796.
Відповідно до ст. 10 Закону № 1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. 
Отже, громадяни України, які мають право одночасно на різні види пенсій, наділені правом обирати, у відповідності до якого закону їм отримувати пенсію, вид пенсії, яку вони хочуть отримувати, та час, з якого вони будуть отримувати дану пенсію. 
Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. 
Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
За приписами частини 2   статті 27 Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV   за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до   Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV.
Отже, вбачається що редакція   статті 56 Закону України від 28.02.91 N 796-XII   до 11.10.2017 передбачала пільгове нарахування понаднормового стажу без умови призначення пенсії згідно з частиною 2   статті 27 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV.
Суд наголошує на конституційному принципі незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, який сформульований, зокрема, у рішеннях Конституційного Суду України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту   статті 58 Конституції України, викладеними, зокрема у рішенні від 12.02.2019 № 5-р (I)/2019 Конституційний Суд України підтримав раніше сформовану ним юридичну позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Окрім того, у   рішенні від 26.01.2011 № 1-рп/2011 Конституційний Суд України   вказав, що, положення частини першої   статті 58 Основного Закону України   передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (абзац другий пункту 5 мотивувальної частини).
До того ж, Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.97 № 1-зп висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
У   рішенні від 03.10.97 № 4-зп Конституційний Суд України   також зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori - "наступний закон скасовує попередній".
Отже, залежно від порядку набрання чинності нормативно-правовим актом, може бути застосовано декілька способів його дії у часі. Зокрема, згідно з висновком, що міститься у   рішенні Конституційного Суду України від 09.02.99 № 1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
Перша форма застосовується у разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин (особа отримала право на застосування стосовно себе цього акта або його положень та фактично розпочала процес реалізації відповідного права). У випадку, якщо у новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акта, застосовується ультраактивна форма. Третя форма дії є актуальною у разі прийняття нормативно-правових актів, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, враховуючи положення статей   22,   58 Конституції України, можна стверджувати про те, що у разі, якщо в подальшому у чинному законодавстві відбуваються зміни щодо правового регулювання умов призначення пенсії в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2   статі 56 Закону № 796-XII, які запроваджують нові правила виплати такої надбавки в залежності від призначення пенсії на умовах визначення її розміру згідно із частиною другою   статі 27 Закону № 1058-IV, тобто за інших умов її призначення ніж ті, що діяли на час призначення, то такі зміни є такими, що звужують зміст та обсяг існуючих прав зазначеної категорії осіб (в яких таке право раніше виникло).
У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що правовою підставою для призначення позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС пенсії мало місце в період дії первинної редакції частини 2   статті 56 Закону України від 28.02.91 № 796-XII, яка регламентувала пільгове обчислення понаднормативного стажу без обов`язкової умови призначення пенсії на підставі частини 2   статті 27 Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV. 
Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що законодавець у Законі України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" не передбачив застереження про те, що зміни, які вносяться до частини 2 статті 56 Закону України   Закону України від 28.02.91 № 796-XII   поширюються на обчислення розміру пенсії особам, яким така пенсія призначена до набрання чинності вказаними законодавчими змінами.
Згідно з абзацом 2 частини 1   статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   в редакції   Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яка набрала чинності з 11.10.2017, за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27   цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений. У той же час, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2   статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"   як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Оскільки позивач є особою категорії 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, на нього розповсюджується дія   статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватися за кожен повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.
Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 17.01.2020 у справі                 № 560/3256/19.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 25 червня 2024 року у справі                          № 300/3435/21 під час розгляду по суті аналогічних за змістом правовідносин виклав наступну правову позицію. 
“ 53. Верховний Суд наголошує на тому, що держава гарантувала, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального   Закону № 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або запроваджені рівноцінні чи більш сприятливі умови соціального захисту.
54. Тож, щодо осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням   Закону № 796-XII   її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2   статті 56 Закону № 796-XII   та кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, визнана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи) та ця норма права зберігає юридичну силу як для пенсіонера так і для органу, який призначає пенсію. Поширення на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормативний стаж залежно від призначення пенсії на умовах частини другої   статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін   Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу   статті 22 Конституції України, є неприпустимим.
55. За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважає, що висновки, викладені в раніше ухвалених постановах Верховного Суду, зокрема від 23.10.2019 у справі № 809/627/18, від 29.08.2022 у справі № 300/1390/19, від 06.09.2023 у справі № 300/2091/21, від 10.01.2024 у справі                  № 300/168/21 та інших, у яких викладено правовий висновок про розповсюдження пункту 2   статті 56 Закону № 796-XII   в редакції змін, внесених   Законом № 2148-VIII   на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, та відповідно про те, що згідно із пунктом 2   статті 56 Закону № 796-XII   (у редакції, що діяла на час її реалізації за заявою пенсіонера) умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини другої   статі 27 Закону N 1058-IV; пенсіонер, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормовий стаж, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні, а відтак вважає за необхідне відступити від таких висновків та сформувати наступні висновки:
(1) держава гарантувала зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального   Закону N 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або шляхом запровадження рівноцінних чи більш сприятливих умов соціального захисту.
(2) до осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням   Закону № 796-XII   її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2   статті 56 Закону № 796-XII   за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої   статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін   Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу   статті 22 Конституції України, є неприпустимим.
56. Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2   статі 56 Закону № 796-XII, то в силу вимог   статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють позивача права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності   Закон № 2148-VIII, яким було внесено зміни до пункту 2   статі 56 Закону № 796-XII.
57. Підсумовуючи наведене, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону 796-XII, та відповідно про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог”.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладені вище обставини, відповідач, під час проведення перерахунку пенсії безпідставно застосував по відношенню до позивача так звану "двоскладову формулу" для обчислення пенсії та, як наслідок, без належних на те правових підстав нарахував йому заборгованість за період з 01.07.2018 по 31.08.2023  у розмірі 77 486,39 грн.
Крім того, у досліджуваному аспекті суд вважає за необхідне додатково зауважити, що у розумінні   статті 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV   обов`язковою умовою стягнення надмірно виплаченої пенсії є допущення зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Суд зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту допущення позивачем будь-якого зловживання або подання страхувальником недостовірних даних.
Отже, дії відповідача щодо перерахунку пенсії з урахуванням "двоскладової формули" та зменшення розміру пенсії, та дії відповідача щодо нарахування позивачу переплати пенсії за період з 01.07.2018 по 31.08.2023 у розмірі 77 486,39 грн, які за своїм правовим підґрунтям є тотожними, суд оцінює як протиправні.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії із збільшенням пенсії на 1 (один) процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно з пунктом 2   статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII “Про індексацію грошових доходів населення” (далі – Закон № 1282), а також прийнятим на його виконання Порядком проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078). 
Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення – це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. 
Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі – Закон № 2148), підпунктом 18 пункту 19 розділу I якого частину першу статті 42 Закону            № 1058-ІV виключено, а частину другу вказаної статті Закону № 1058 викладено в наступній редакції: “Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини”. 
Окрім цього, Законом № 2148 було доповнено статтю 2 Закону № 1282 новою частиною, за змістом якої індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З 01.10.2017  відповідно до Закону № 2148 розпочато осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, без звернення пенсіонерів, за матеріалами пенсійних справ. Законом України “Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства” від 15.02.2022 № 2040-ІХ у частині другій статті 42 Закону № 1058 абзац перший після слів “індексації пенсії щороку” доповнено словами і цифрою “з 1 березня”; в абзаці четвертому слова “Розмір, дата” замінено словом “Розмір”. 
Таким чином, до 11.10.2017 індексація пенсії проводилася відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, тобто в порядку, передбаченому Законом №1282 та Порядком № 1078, а з 11.10.2017 в порядку, визначеному частиною другою статті 42 Закону № 1058.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі “Чахал проти Об`єднаного Королівства” (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для  зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком, починаючи з 01.07.2018, шляхом розрахунку основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” збільшивши пенсію на 1% середньомісячного заробітку понад 20 років, без застосування зменшення розміру пенсійної виплати та враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії, на підставі частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, та з урахуванням Постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, від 22.02.2021                  № 127, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, та від 23.02.2024 № 185, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.10.2024 в адміністративній справі № 280/2787/24  – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай