ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/8412/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року (суддя Батрак І.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.07.2024 №083850021662 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу періоди роботи з 01.08.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.08.2002, з 01.10.2002 по 28.02.2003, з 01.04.2003 по 21.10.2005 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 12.02.1987 та до його спеціального стажу період його роботи з 28.04.2010 по 10.10.2017 згідно з довідкою № 1/07-24 від 01.07.2024 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.07.2024 щодо призначення пенсії за вислугу років.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 18 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Хмельницькій області.
Рішенням від 25.07.2024 №083850021662 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу. Зі змісту оскарженого рішення вбачається, що пенсійний вік, визначений п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», становить 55 років. Вік позивача - 57 років. Необхідний страховий стаж, визначений п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (станом на 11.10.2017) становить 25 років. Страховий стаж позивача становить 29 років 10 місяців 6 днів. Необхідний спеціальний стаж, визначений п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (станом на 11.10.2017) становить 20 років. Спеціальний стаж позивача (станом на 11.10.2027) становить 1 рік 16 днів (згідно з рішенням від 18.06.2024, винесеним Комісією при ГУ ПФУ у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у період роботи з 01.04.1995 по 16.04.1996, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з архівною довідкою від 07.05.2024 № 66/01-24 з 01.08.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.08.2002, з 01.10.2002 по 28.02.2003, з 01.04.2003 по 21.10.2005, оскільки відсутня сплата страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. За доданими документами до спеціального стажу не зараховано період роботи згідно з пільговою довідкою від 01.07.2024 № 1/07-24 з 28.04.2010 по 10.10.2017, оскільки посада «заступник директора з інженерно-авіаційної служби» не відповідає постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» від 21.07.1992 № 418. Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату – 30.01.2030 (відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV (у редакції Закону України №3108-IV від 17.11.2005 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.
Згідно з положеннями статті 51 Закону № 1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Відповідно до пункту «в» статті 54 Закону № 1788-ХІІ (в редакції, чинній до 01.04.2015) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники і службовці авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті, зокрема, інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах.
Згідно з пунктами «а» і «б» статті 54 Закону № 1788-XII у вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в пунктах «а» і «б» цієї статті, зокрема, працівники льотного і льотно-випробного складу, працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають свідоцтво диспетчера, працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають посвідчення (диспетчери, старші диспетчери, керівники польотів).
Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набув чинності з 01.04.2015 пункт «в» статті 55 Закону № 1788-ХІІ було викладено в іншій редакції, згідно якої право на пенсію за вислугу років мають певні категорії робітників і службовців авіації, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті, зокрема: інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах. У вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена у пунктах «а» і «б» цієї статті. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII. Пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що у спірних правовідносинах підлягають застосуванню пункти «б»-«г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «Працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають посвідчення (диспетчери, старші диспетчери, керівники польотів), мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах: в) інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначених посадах. У вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в пунктах «а» і «б» цієї статті».
Суд вірно взяв до уваги, що з 23.01.2020 при вирішенні питання про призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «в» статті 55 Закону № 1788-XII необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII. Тобто, з 23 січня 2020 року при визначенні права на отримання пенсії за вислугу років чоловікам, відповідно до п. «в» статті 54 Закону №1788-XII, необхідно виходити з досягнення 55 років і при наявності загального стажу роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на посадах інженерно-технічного складу за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено судом першої інстанції,  на момент звернення до територіального управління Пенсійного фонду України вік позивача становив 57 років, страховий стаж позивача - 29 років 10 місяців 6 днів, спеціальний стаж позивача (станом на 11.10.2027) - 1 рік 16 днів (згідно з рішенням від 18.06.2024, винесеним Комісією при ГУ ПФУ у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у період роботи з 01.04.1995 по 16.04.1996).
Згідно з частинами 1, 3 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Відповідно до  частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із абзацом 2 частини 4 статті 26 Закону №1058 наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу зараховується до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За період до 1 січня 2004 обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788-XII.
Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).
Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Як встановлено судом першої інстанції згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 28.04.2010 позивач працював на наступних посадах:
з 28.04.2010 по 22.04.2024 – на посаді заступника директора з інженерно авіаційної служби в Приватному підприємстві «Юніком Авіа»;
з 01.05.2024 працює на посаді авіаційного механіка в Військовій частині НОМЕР_3 .
Згідно з довідкою Приватного підприємства «Юніком Авіа» № 1/07-24 від 01.07.2024 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПП «Юніком Авіа» і за період з 28.04.2010 наказ № 3-л §07 від 28.04.2010 по 22.04.2024 (наказ №1-л від 22.04.2024) виконував роботи по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден. Перелік виконуваних робіт наведено у цій довідці. За професією, посадою заступника директора з інженерно авіаційної служби, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (робота дає право на пенсію за вислугою років), та пунктом «в» статті 54 Закону №1788-XII, Перелік посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугою років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418. За період з 01.04.2010 по 22.04.2024 спеціальний стаж складає 12 років 22 дня. Підстава для видачі: відомості про нарахування заробітної плати за 2011-2024 роки, накази за 2010 - 2024 р.р. Посадові інструкції за 28.04.2010 та 01.07.2018, посвідчення персоналу з технічного обслуговування повітряних суден. Лист Державної авіаційної адміністрації. Додаткові відомості: умови та характер виконуваних робіт за весь період не змінювали.
За висновками відповідача,  до спеціального стажу не зараховано період роботи згідно з пільговою довідкою від 01.07.2024 № 1/07-24 з 28.04.2010 по 10.10.2017, оскільки посада «заступник директора з інженерно-авіаційної служби» не відповідає постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» від 21.07.1992 № 418.
Суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що підставою для зарахування до спеціального стажу є також виконання робіт, зазначеної у пунктах «а» і «б» статті 54 Закону №1788-XII, робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу», від 21.07.1992 № 418, якою затверджені Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу; Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років; Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації; Перелік посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років; Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам, які управляють повітряним рухом і мають відповідне посвідчення.
Згідно з Переліком №1 посад працівників, які здійснюють управління повітряним рухом, робота на яких зараховується до стажу роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден при призначенні пенсій за вислугу років, зазначено, зокрема: інспекції управлінь, об`єднань цивільної авіації, які здійснюють контроль, інспекторські перевірки органів управління польотами і систематичну роботу в складі змін служби руху по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден; заступники начальників відділів (служб) руху, інспекцій управлінь (республіканських виробничих об`єднань), авіапідприємств, об`єднань і навчальних закладів цивільної авіації, які здійснюють організацію роботи органів управління повітряним рухом, безпосередній контроль за їх діяльністю і систематичну роботу в складі змін служби руху.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що період роботи позивача з 28.04.2010 по 10.10.2017 на посаді заступника директора з інженерно авіаційної служби в Приватному підприємстві «Юніком Авіа» відповідає характеру роботи, визначеної у Переліку № 1 посад працівників, які здійснюють управління повітряним рухом, робота на яких зараховується до стажу роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден при призначенні пенсій за вислугу років, а тому вказаний період підлягає зарахуванню до спеціального стажу позивача.
Також судом першої інстанції було встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно з архівною довідкою від 07.05.2024 № 66/01-24 з 01.08.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.08.2002, з 01.10.2002 по 28.02.2003, з 01.04.2003 по 21.10.2005, оскільки відсутня сплата страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;
роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Згідно із частиною 2 статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до частин 4 - 6, 9, 10 статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Суд першої інстанції вірно врахував, що несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. 
Як встановлено судом з трудової книжки НОМЕР_1 від 12.02.1987, ОСОБА_1 працював, зокрема:
з 01.09.1984 по 29.06.1987 навчався в Калуському авіаційно-технічному училищі за спеціальністю «технічна експлуатація літаків та авіадвигунів» та здобув кваліфікацію «технік-механік»;
з 01.07.1987 по 23.02.1992 – на посаді авіаційного техніка 4 та 5 розряду в Вовчанськом авіаційному училищі льотчиків ДОСААФ;
з 24.02.1992 по 16.09.1992 – на посаді техніка бригадира по СД в Запорізькому АУЛ ДОСААФ;
з 17.09.1992 по 31.03.1995 – на посаді авіаційного техніка в Запорізькому центрі льотної підготовки;
з 01.04.1995 16.04.1996 – на посаді авіаційного техніка 5 розряду по технічному обслуговуванню повітряних суден в ДП «Універсал-авіа»;
з 17.04.1996 по 30.04.1997 – на посаді авіаційного техніка 5 розряду в Запорізькому центрі льотної підготовки;
з 03.05.1997 по 31.05.1999 – на посаді авіатехніка літака АН-2 по контракту в Авіакомпанії «Ветеран».
Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) відомості про сплату страхових внесків за періоди з 01.08.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.08.2002, з 01.10.2002 по 28.02.2003, з 01.04.2003 по 21.10.2005 за позивача відсутні.
Судом першої інстанції зроблений вірний висновок, що наявність заборгованості роботодавця перед Пенсійним фондом України по страховим внескам не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивачці до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працювала застрахована особа.
Суд вірно задовольнив позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення від 25.07.2024 №083850021662, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту «в» статті 54 Закону №1788-XII є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції також вірно встановив, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.08.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.08.2002, з 01.10.2002 по 28.02.2003, з 01.04.2003 по 21.10.2005 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 12.02.1987 та до спеціального стажу період його роботи з 28.04.2010 по 10.10.2017 згідно з довідкою № 1/07-24 від 01.07.2024 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 18.07.2024 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 54 Закону №1788-XII.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 18 червня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш