П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 522/208/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів   – Осіпова Ю.В.,
                                 – Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Веровського Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2025 року про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання скасування рішення про примусове повернення, скасування постанови про притягнення до відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває справа  за адміністративним позовом    ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення №5101130100014747 від 02.01.2024, прийняте ГУ ДМС України в Одеській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства ОСОБА_2 ;
- визнати протиправним та скасувати заборону в`їзду в Україну строком на 3 роки відносно громадянина України ОСОБА_2 , вчинену першим заступником начальника ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_3 ;
- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ ДМС України в Одеській області від 02.01.2024 ПН МОД № 010847 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2024 року провадження у справі №522/208/24 було зупинено до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 420/3455/24.
11 березня 2025 року П`ятий апеляційний адміністративний суд у справі №420/3455/24 постановив судове рішення, яке набрало законної сили, яким скасовано рішення управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області від 12.06.2014 про припинення провадження за заявою ОСОБА_5 , скасовано висновок Управління Державної міграційної служби України у Кіровоградській області від 09.11.2023 №173/2023 за результатами службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства, скасовано висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 05.12.2023 №191/2023 за результатами службової перевірки оформлення паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства, скасовано висновок відділу по роботі з Єдиним державним демографічним реєстром Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 15.12.2023 №1/2024 за результатами службової перевірки щодо оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 25 березня 2025 року поновлено провадження у справі №522/208/24.
Натомість, 28 квітня 2025 року до канцелярії Приморського районного суду міста Одеси надійшло клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зупинення провадження у справі до остаточного розгляду касаційної скарги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі №420/3455/24.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2025 року клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволено, провадження у справі №522/208/24 зупинено до прийняття судом касаційної інстанції остаточного рішення в адміністративній справі № 420/3455/24.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Веровський Олександр Володимирович звернувся до суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що 11.03.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суду у справі №420/3455/24 постановив судове рішення, яке набрала законної сили з моменту його проголошення, при цьому доказів прийняття касаційної скарги по справі № 522/208/24 до розгляду судом касаційної інстанції і відкриття відповідного провадження надано не було. Враховуючи викладене, апелянт вказує, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для зупинення провадження, що передбачені ст. 236 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що поки суд касаційної інстанції остаточно не перегляне рішення  у справі  №420/3455/24, неможливо надати оцінку доказам у справі  №522/208/24. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України, передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У постанові від 12.12.2019 у справі № 826/25204/15 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду узагальнив основні підходи, які мають застосовуватися судами при вирішенні питання про зупинення провадження в адміністративній справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.
У цій постанові об`єднана палата наголосила, що, вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі з підстав визначених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, суд з метою дотримання критеріїв законності та обґрунтованості судового рішення в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства повинен належним чином проаналізувати ймовірні наслідки ухвалення судом рішення за результатом розгляду справи, їхній взаємозв`язок із спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, і відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі щодо: а) неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; б) наявності зв`язку між очікуваним рішенням суду, ухваленим в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства та обставинами конкретної адміністративної справи.
Об`єднана палата вказала, що під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.
Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не обґрунтував, які ж саме обставини не можуть бути встановлені в межах цієї справи, натомість можуть бути встановлені в межах справи №420/3455/24 і матимуть значення у цій справі.
Крім того, колегія суддів наголошує, що положеннями п.3 ч.1 ст. 236 КАС України взагалі не передбачено можливості зупинення провадження у справі, якщо рішення вже набрало законної сили.
Більш того, апеляційним судом встановлено, що ухвалами Верховного Суду від 07.05.2024 року по справі №420/3455/24 було повернуто касаційні скарги відповідачів, у тому числі ГУ ДМС в Одеській області, на подання якої відповідач посилався в обґрунтування поданого клопотання про зупинення провадження. 
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положеннями ч.3 ст. 2 КАС України передбачено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, є зокрема, розумність строків розгляду справи судом.
Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відстрочення конкретної стадії провадження є можливим за умови, що загальна тривалість провадження не є надмірною (див. рішення ЄСПЛ від 8 грудня 1983 року у справі «Претто й інші проти Італії» (Pretto and Оthers v. Italy, заява № 7984/77), а тривалі періоди затримання проваджень без будь-яких пояснень є неприйнятними (рішення ЄСПЛ від 24 листопада 1984 року у справі «Бомартен проти Франції» (Beaumartin v. France, заява № 15287/89). 
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) покладає на держави-учасниці обов`язок організувати судові системи так, щоб судді мали можливість діяти відповідно до вимог Конвенції, зокрема розглядати справи протягом розумного строку (рішення ЄСПЛ від 6 вересня 2005 року у справі «Павлюлинець проти України», (Pavlyulynets v. Ukraine, заява № 70767/01), та щоб могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, які стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного строку (див. рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy, заява № 36813/97)).
Враховуючи вищевикладене, враховуючи законодавчо визначену тривалість розгляду адміністративних справ, недостатню вмотивованість висновків суду першої інстанції, а також відсутність будь-яких інших конкретних обставин, які б унеможливлювали розгляд справи, вказане може призвести до порушення розумних строків розгляду даної справи.
Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідності до положень ст. 320 КАС України наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Веровського Олександра Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2025 року – задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2025 року про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання скасування рішення про примусове повернення, скасування постанови про притягнення до відповідальності – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                              М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     Ю.В. Осіпов

        Суддя:                                                                                     В.О. Скрипченко