ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №322/2023/24                         Головуючий в 1 інст.Губанов Р.О.
Провадження №33/807/563/25                                 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року                                 місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Лапшина В.В. на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 січня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 

Згідно з постановою суду, 16 листопада 2024 року о 17 год 20 хв на 59 км автодороги Запоріжжя Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник – адвокат Лапшин В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з відеозапису події неможливо встановити у ОСОБА_1 жодних ознак сп`яніння. 
Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки наполягав на тому, щоб огляд проводився по місці. 
Вказує, що працівники поліції не направили ОСОБА_1 на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, що є порушенням вимог Інструкції.
Також, сторона захисту зазначає, що працівники поліції, спілкуючись з ОСОБА_1 та пропонуючи йому огляд в закладі охорони здоров`я, не повідомили ні назву закладу, ні адресу закладу, ні озвучили імена та прізвище осіб, які пропонували пройти огляд, і хто з них є ОСОБА_2 (працівник поліції, який склав протокол залишається невідомим, хоча саме він повинен був запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння)
На думку сторони захисту, працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, і як наслідок його законне зупинення за таке порушення. 

В судове засідання, призначене на 06 червня 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Лапшин В.В., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.
На адресу Запорізького апеляційного суду 06 червня 2025 року від захисника-адвоката Лапшина В.В. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 .
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Лапшина В.В., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175250 від 16 листопада 2024року, згідно з яким, 16 листопада 2024 року о 17 год 20 хв на 59 км автодороги Запоріжжя Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 листопада 2024 року;
- реєстрацією про подію до ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №3449 від 16 листопада 2024 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі, та долучених до нього матеріалах.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.
Його захисник-адвокат Лапшин В.В. також в суді першої інстанції участі не брав, на адресу суду направив заяву про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування вимог заяви захисник посилався на такі обставини (викладені тезисно): - у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння; - ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки; - працівниками поліції не повідомлялось ОСОБА_1 , в якому саме закладі охорони здоров`я буде проводитись огляд, а направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі Направлення) виписано в заклад охорони здоров`я розташованому у м.Запоріжжі, тоді як найближчим є той, який розташований у селищі Новомиколаївка.
Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Лапшин В.В. не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, від захисника-адвоката Лапшина В.В. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 .
На думку суду апеляційної інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Лапшина В.В., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Всі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі, були належним чином перевірені судом першої інстанції та цим доводам надана правильна оцінка.
Доказів на спростування висновків суду стороною захисту не надано.
Що стосується доводів захисника-адвоката Лапшина В.В., викладених в апеляційній скарзі, про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки, як стверджує сторона захисту, працівники поліції не направили ОСОБА_1 на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, не повідомили ОСОБА_1 ні назву закладу, в якому має проводитись огляд, ні адресу закладу та не озвучили імена та прізвища осіб, які пропонували пройти огляд, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735(в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Розділом 2 вказаної Інструкції встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.
Пунктом 12 Розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.
З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній спочатку відповів категоричною відмовою, пояснюючи, що не має для цього часу. На повторну пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 також відповів відмовою, вказуючи про те, що від проходження огляду він не відмовляється, але відповідний огляд він пройти не може, оскільки поспішає. Далі, відеозаписом подій зафіксовано, що працівниками поліції ОСОБА_1 знову було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 повідомив, що він готовий пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що у нього були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння та огляд в такому випадку проводиться виключно в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів, щоб складали протокол, що в свою чергу обґрунтовано було розцінено працівниками поліції як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. 
При цьому, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу (як про це зазначає сторона захисту) не є можливим, з урахуванням його специфіки, в т.ч. необхідності проведення лабораторних досліджень, проведення яких згідно з вказаною Інструкцією, є обов`язковим.
Те, що направлення на огляд складено до закладу охорони здоров`я, який розташований у м.Запоріжжі, тоді як найближчим є той, який розташований у селищі Новомиколаївка (на що звертає увагу сторона захисту), на думку суду апеляційної інстанції, жодним чином не свідчить про наявність порушень в діях працівників поліції, які б тягли за собою визнання наявних в справі доказів недопустимими.
Більше того, як зазначалось вище, на пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою. 
Отже, на думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння останнього направлено на огляд до відповідного медичного закладу, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.
Зокрема, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 листопада 2024 року зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Стосовно доводів сторони захисту про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію».
В матеріалах справи немає відомостей щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Разом з цим, згідно з наявним в справі відеозаписом, ОСОБА_1 не оспорював на місці зупинки транспортного засобу законності такої зупинки, зауваження з цього приводу під час оформлення адміністративного матеріалу, в т.ч. протоколу про адміністративне правопорушення, він не подавав та жодних клопотань про перевірку вказаного питання, серед іншого і про виклик працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, тощо, від сторони захисту до суду не надходило.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність в матеріалах справи вищевказаної інформації, само по собі не свідчить про незаконність дій працівників поліції, тим більше не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Лапшину В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 січня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Лапшина В.В. залишити без задоволення.
Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17 січня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 322/2023/24