ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/32168/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (суддя Олійник А.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 25.10.2024 № 620 «Про застосування до працівника УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення»;
визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 22.11.2024 №2648 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з 22.11.2024;
поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з 22.11.2024;
стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.11.2024 по дату поновлення на посаді;
допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суми стягнення за один місяць.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з січня 2020 року проходив службу в поліції та обіймав посаду інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. 25 жовтня 2024 року начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу Євгенієм Жуковим виданий наказ №620 «Про застосування до працівника в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення», відповідно до якого зазначено, що згідно з наказами УПП в Дніпропетровській області ДПП від 30.08.2024 №394 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» та від 09.09.2024 №419 «Про продовження строку проведення службового розслідування» проведено службове розслідування з метою повної, об`єктивної та усебічної перевірки відомостей, викладених у рапорті старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Дніпропетровській області ДПП, зареєстрованому 05.08.02024 за №10217ВН/41/19-2024 про можливе порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ДПП. 22 листопада 2024 року начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу Євгенієм Жуковим виданий наказ №2648 о/с «По особовому складу», згідно з яким за пунктом 6 частини 1 статті 77 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0177462) інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, звільнено з 22 листопада 2024 року. ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ Департаменту патрульної поліції від 22.11.2024 №2648 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з 22.11.2024 року, оскільки до нього застосовано найсуворіше дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення відбулося без врахування поважності причин невиходу на службу, внаслідок чого в діях відсутній дисциплінарний проступок, у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.   
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скаржник вважає протиправними індивідуальні акти: наказ № 620 «Про застосування до працівника УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення», наказ № 2648 о/с «По особовому складу», згідно якого звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0177462), інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з 22 листопада 2024 року, а також вважаю, що звільнення з займаної посади є незаконним, та необгрунтованим. Підстави для застосування до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції були відсутні, звільнення позивача відбулося без врахування поважності причин невиходу на службу, а тому в діях позивача відсутній дисциплінарний проступок, за який притягнуто до відповідальності.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
Наказом ДПП №2648 о/с від 22.11.2024 ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції.
Підставою для звільнення позивача став наказ ДПП від 25.10.2024 №620 «Про застосування до працівника УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення»,     який     було     видано     за     результатами     службового     розслідування, проведеного на підставі наказу Управління від 30.08.2024 №394 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за фактом порушення позивачем службової дисципліни.
Службовим розслідуванням встановлено наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, який полягає в порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, який виразився в особистій недисциплінованості, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, підриві авторитету Національної поліції України, відсутності на службі тривалий час без поважних на це законних підстав.
Виявлене порушення докладно описано у висновку службового розслідування та належним чином підтверджено зібраними дисциплінарною комісією матеріалами.
Під час проведення службового розслідування встановлено, що позивач у період часу з 06.07.2024 по 18.07.2024 був відсутній на службі, на підтвердження чого до матеріалів службового розслідування долучені копії відповідних розстановок сил та засобів батальйону №3 Управління, в якому проходив службу позивач.
Як вбачається зі змісту наведених розстановок, підставою відсутності позивача на службі у досліджуваний період часу є лікарняний.
Після виходу з лікарняного позивач надав своєму безпосередньому керівникові довідку №17 «Про тимчасову непрацездатність особи рядового або начальницького складу служби цивільного захисту», видану 06.07.2024 Комунальним некомерційним підприємством Кам`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3», щодо якої у керівника позивача виникли обґрунтовані сумніви в її дійсності, про що він доповів вищому керівникові.
На підставі наведеного уповноваженими співробітниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління було перевірено факт можливого підроблення довідки про тимчасову непрацездатність №17, виданої 06.07.2024 позивачеві вищевказаним медичним закладом.
Під час перевірки було здійснено виїзд до зазначеного закладу охорони здоров`я, розташованого за адресою: вул. Вадима Пузирьова, буд. 21, місто Кам`янське, Дніпропетровської області, в якому у реєстратурі не підтвердили факту видачі вказаної довідки, а також цей факт не підтвердив лікар, який зазначений у довідці. За фактом здійснення наведеної перевірки було складено відповідний рапорт, долучений в подальшому до матеріалів службового розслідування.
Дисциплінарною комісією також було проаналізовано відеозаписи, створені на портативні відеореєстратори №472311 та №471267 закріплені за капітаном поліції ОСОБА_3 та капітаном поліції Шейком Д. (поліцейські відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління), за допомогою яких зафіксовано обставини перевірки вказаними поліцейськими дійсності довідки №17 наданої позивачем на підтвердження поважності його відсутності на службі в період з 06.07.2024 по 18.07.2024.
Так, відеозапис з портативного реєстратора №471267 у проміжок часу відео з 05:25 по 15:50 та відеозапис з портативного реєстратора №472311 у проміжок часу відео з 05:10 по 15:35 відображають обставини спілкування поліцейських з медичним персоналом КМР ЦПМСД №3, в ході якого останні заперечують факт перебування позивача у вказаний в довідці період часу на лікарняному в даному медичному закладі.
Дисциплінарною комісією з метою підтвердження чи спростування відомостей про отримання позивачем довідки №17 про тимчасову непрацездатність особи рядового або начальницького складу служби цивільного захисту, виданої 06.07.2024, було направлено відповідного листа керівництву КМР ЦПМСД №3 (вих.№11755/41/19/01-2024 від 04.09.2024).
17 вересня 2024 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення щодо службового розслідування, що підтверджується матеріалами службового розслідування.
23 вересня 2024 року з закладу охорони здоров`я надійшла відповідь, якою повідомляється, що дану довідку позивач 06.07.2024 не отримував, запис у Журналі реєстрації довідок поліцейського, військовослужбовця амбулаторії загальної практики сімейної медицини №11, з сімейним лікарем якої останній має декларацію, відсутній, дані про його звернення у період часу з 06.07.2024  по 18.07.2024 в електронній системі відсутні.
Відтак, зібраними матеріалами, долученими до матеріалів службового розслідування відеозаписами спростовуються посилання позивача щодо його перебування на лікарняному з 06.07.2024 по 18.07.2024 та поважності причин його відсутності на службі у наведений період.
Отже, дисциплінарною комісією належним чином підтверджено відсутність будь-яких поважних причин невиходу позивача на службу у досліджуваний період часу та намагання останнього ввести безпосереднє керівництво в оману стосовно підстав, з яких він не заступав на чергування.
25 жовтня 2024 року начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу Євгенієм Жуковим виданий наказ №620 «Про застосування до працівника в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення», відповідно до якого зазначено, що згідно з наказами УПП в Дніпропетровській області ДПП від 30.08.2024 №394 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» та від 09.09.2024 №419 «Про продовження строку проведення службового розслідування» проведено службове розслідування з метою повної, об`єктивної та усебічної перевірки відомостей, викладених у рапорті старшого лейтенанта поліції Нєчая Костянтина, старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Дніпропетровській області ДПП, зареєстрованому 05.08.2024 за №10217ВН/41/19-2024 про можливе порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ДПП.
Наказом Департаменту патрульної поліції №2648 о/с від 22 листопада 2024 року ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції з виплатою грошової компенсації за 23 діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2024 рік, установивши премію за листопад 2024 року в розмірі 254, 252%.
Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в календарному обчисленні становить 04 роки 10 місяців 02 дні.
Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, становить 6487,43 грн.
Підставою для звільнення позивача став наказ ДПП від 25.10.2024 №620 «Про застосування до працівника УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення»,     який     було     видано     за     результатами     службового     розслідування, проведеного на підставі наказу Управління від 30.08.2024 №394 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за фактом порушення позивачем службової дисципліни.
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ Департаменту патрульної поліції від 22.11.2024 №2648 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з 22.11.2024, оскільки до нього застосовано найсуворіше дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення відбулося без врахування поважності причин невиходу на службу, внаслідок чого в діях відсутній дисциплінарний проступок, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.          
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про оборону України» участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи. В свою чергу Національна поліція України та її територіальні підрозділи в умовах воєнного стану разом із Збройними силами України здійснюють відсіч збройної агресії, виконуючи при цьому Присягу на вірність Українському народові. 
Згідно із статтею 1 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі – Закон № 580) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Частиною першою статті 3 Закону № 580 визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України а постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. 
Відповідно до частини першої статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. 
Згідно з частиною третьою статті 59 Закону № 580 рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. 
Відповідно до частини першої статті 60 Закону № 580 відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції. 
Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580 визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На підставі частини першої статті 19 Закону № 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі – Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до положень частин першої – третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
На підставі частини четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі – Порядок № 893).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Пунктом 1 розділу V Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно з пунктом І розділу VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
На підставі пункту 1 розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Частиною першою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно із частиною четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Відповідно до частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
Частинами сьомою-восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
На підставі частини дев`ятої статті 20 Дисциплінарного статуту застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.
Відповідно до частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Згідно зі статтею 29 Дисциплінарного статуту, якою регламентовано особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
Таким чином, невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Вказана правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 25 листопада 2022 року у справі № 600/1167/22-а, від 23 жовтня 2024 у справі № 380/8781/22.
У подібних правовідносинах Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував (зокрема, у постановах від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22, від 04.04.2025 у справі № 380/546/23), що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Водночас адміністративний суд, у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України, в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
Як свідчать матеріали справи, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, порушення пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, який виразився в особистій недисциплінованості, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, підриві авторитету Національної поліції України, відсутності на службі тривалий час без поважних на це законних підстав.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно із статтею 64 Закону № 580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Відповідно до пунктів 1, 2, 4 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.
З  метою своєчасного, повного  та  об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським  дисциплінарного  проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості  дисциплінарного  проступку, розміру заподіяної шкоди  та  для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення  дисциплінарних  проступків проводиться службове розслідування (частини друга статті 14  Дисциплінарного статуту  НПУ).
В аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів  поліції  до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати насамперед склад  дисциплінарного  проступку в його діях, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським  службової дисципліни.
У постанові  від  17.11.2022 у справі № 480/9492/20 Верховний Суд наголошував, що правова оцінка правильності й обґрунтованості рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на такому: (1) чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку  та  спосіб, встановлені           Конституцією           та  законами  України;  (2) чи дійсно у діянні особи є склад  дисциплінарного порушення;  (3) чи є встановлені           законом           підстави для застосування  дисциплінарного  стягнення; (4) чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
У своїй практиці Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в  поліції,  неодноразово вказував, що в основі поведінки працівника  поліції  закладені етичні, правові  та  службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова  дисципліна  полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих  та  підзаконних актів із питань  службової  діяльності  та  бездоганному і неухильному додержанні порядку  та  правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова  дисципліна  базується на високій свідомості  та  зобов`язує кожного працівника  поліції,  зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників;  з  гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З  тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника  поліції  закладені етичні, правові  та  службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт  порушення  Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну  відповідальність за  їх виконання.
Порушення  Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів  поліції та  унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто,  порушення  Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським  службової дисципліни  є  дисциплінарним  проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Проведення службових розслідувань  за  фактом  порушення  поліцейським  службової дисципліни  здійснюють дисциплінарні комісії. Ці комісії  за  наслідком службового розслідування складають висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського  дисциплінарного  проступку, а також стосовно його юридичної кваліфікації  з  посиланням на положення закону. У висновку вказується вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні  дисциплінарного  проступку. На підставі цього висновку уповноважений керівник особи, яка вчинила правопорушення, вирішує питання про накладення  дисциплінарного  стягнення.
Підставою для застосування до поліцейського  дисциплінарних  стягнень є вчинення дій, що порушують службову  дисципліну.  Ці обставини, як і причини  та  умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів  поліції,  з`ясовуються під час службового розслідування,  за  наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу  дисциплінарного  проступку,  та,  відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Судом апеляційної інстанції досліджено матеріалами службового розслідування, яким встановлено, що позивач у період часу з 06.07.2024 по 18.07.2024 був відсутній на службі, на підтвердження чого до матеріалів службового розслідування долучені копії відповідних розстановок сил та засобів батальйону №3 Управління, в якому проходив службу позивач.
Зі змісту наведених розстановок, підставою відсутності позивача на службі у досліджуваний період часу є лікарняний.
Після виходу з лікарняного позивач надав своєму безпосередньому керівникові довідку №17 «Про тимчасову непрацездатність особи рядового або начальницького складу служби цивільного захисту», видану 06.07.2024 Комунальним некомерційним підприємством Кам`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3», щодо якої у керівника позивача виникли обґрунтовані сумніви в її дійсності, про що він доповів вищому керівникові.
На підставі наведеного уповноваженими співробітниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління було перевірено факт можливого підроблення довідки про тимчасову непрацездатність №17, виданої 06.07.2024 позивачеві вищевказаним медичним закладом.
Під час перевірки було здійснено виїзд до зазначеного закладу охорони здоров`я, розташованого за адресою: вул. Вадима Пузирьова, буд. 21, місто Кам`янське, Дніпропетровської області, в якому у реєстратурі не підтвердили факту видачі вказаної довідки, а також цей факт не підтвердив лікар, який зазначений у довідці. За фактом здійснення наведеної перевірки було складено відповідний рапорт, долучений в подальшому до матеріалів службового розслідування.
Дисциплінарною комісією також було проаналізовано відеозаписи, створені на портативні відеореєстратори №472311 та №471267 закріплені за капітаном поліції ОСОБА_3 та капітаном поліції ОСОБА_4 (поліцейські відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління), за допомогою яких зафіксовано обставини перевірки вказаними поліцейськими дійсності довідки №17 наданої позивачем на підтвердження поважності його відсутності на службі в період з 06.07.2024 по 18.07.2024.
Так, відеозапис з портативного реєстратора №471267 у проміжок часу відео з 05:25 по 15:50 та відеозапис з портативного реєстратора №472311 у проміжок часу відео з 05:10 по 15:35 відображають обставини спілкування поліцейських з медичним персоналом КМР ЦПМСД №3, в ході якого останні заперечують факт перебування позивача у вказаний в довідці період часу на лікарняному в даному медичному закладі.
Дисциплінарною комісією з метою підтвердження чи спростування відомостей про отримання позивачем довідки №17 про тимчасову непрацездатність особи рядового або начальницького складу служби цивільного захисту, виданої 06.07.2024, було направлено відповідного листа керівництву КМР ЦПМСД №3 (вих.№11755/41/19/01-2024 від 04.09.2024).
17 вересня 2024 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення щодо службового розслідування, що підтверджується матеріалами службового розслідування.
23 вересня 2024 року з закладу охорони здоров`я надійшла відповідь, якою повідомляється, що дану довідку позивач 06.07.2024 не отримував, запис у Журналі реєстрації довідок поліцейського, військовослужбовця амбулаторії загальної практики сімейної медицини №11, з сімейним лікарем якої останній має декларацію, відсутній, дані про його звернення у період часу з 06.07.2024  по 18.07.2024 в електронній системі відсутні.
Отже, зібраними матеріалами, долученими до матеріалів службового розслідування відеозаписами спростовуються посилання позивача щодо його перебування на лікарняному з 06.07.2024 по 18.07.2024 та поважності причин його відсутності на службі у наведений період.
Проаналізувавши наявні матеріали службового розслідування та норми права, якими врегульвано спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що   в діях позивача наявний повний склад дисциплінарного проступку, який полягає в порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, який виразився в особистій недисциплінованості, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, підриві авторитету Національної поліції України, відсутності на службі тривалий час без поважних на це законних підстав.
Щодо обраного виду стягнення та пропорційності.
В постанові від 23 листопада 2023 у справі № 420/14443/22 Верховний Суд зазначив, що, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».
Вказані зміни набрали чинності 01.05.2022.
Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Відповідно до частини першої статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
За змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.
Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.
У справах № 420/14443/22, № 260/5566/22, від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22, у постановах від 21 вересня 2023 року у справі № 160/8030/22, від 23 листопада 2023 року у справі № 420/14443/22 та від 08 лютого 2024 року у справі № 160/11195/23, від 21 березня 2024 року у справі № 420/16074/22, аналізуючи положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.
Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливостей його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Доводи позивача, що в спірних правовідносинах відповідач не міг застосувати до нього відразу найсуворіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ґрунтуються на неправильному розумінні ст.ст. 19, 29 Дисциплінарного статуту.
Таким чином, враховуючи той факт, що дії позивача свідчать про його недисциплінованість та безвідповідальне ставлення до обов`язку дотримуватись вимог законодавства України, наказів Національної поліції України, Присяги працівника поліції та є проявом неправомірної поведінки, оскільки дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на рівень авторитету, створення позитивного іміджу Національної поліції та довіри суспільства до органів Національної поліції, що є несумісним із подальшим проходженням служби, приймаючи рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення (звільнення зі служби в поліції), відповідач діяв в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а суд не вправі втручатися в дискреційні повноваження відповідача в умовах воєнного стану, спрямовані в тому числі на забезпечення загальної дисципліни у Національній поліції.
Враховуючи вищезазначене, оскільки, матеріалами службового розслідування підтверджено факт порушення позивачем Присяги поліцейського та службової дисципліни, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про  відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Решта доводів та заперечень скаржника висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко