УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/522/25 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 76 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Павицької Т.М., Талько О.Б., 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі цивільну справу №935/522/25 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Коростишівський комунальник» про зобов`язання вчинення дій, захист трудових прав, захист честі та гідності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростишівського районного суду міста Житомира від 09 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Василенка Р.О. у місті Коростишеві,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про зобов`язання вчинення дій, захист трудових прав, захист честі та гідності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди Комунальним підприємством «Коростишівський комунальник». 
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 березня 2025 року його позовну заяву залишено без руху у зв`язку із тим, що вона не відповідала вимогам передбаченим статтями 175, 177 ЦПК України. 
Ухвалою цього ж суду від 09 квітня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а його позовну заяву повернуто позивачу.
Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Крім того, він просив постановити окрему ухвалу про вчинення суддею Коростишівського районного суду Житомирської області злочину, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ухвала суду постановлена із порушенням норм права. Зазначає, що позовну заяву залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору. Його клопотання про звільнення від сплати судового збору безпідставно не взято до уваги. Його позовна заява відповідала вимогам, які встановлені ЦПК України, проте судом неправомірно визнав її неподаною та повернув.  
Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( частина 1 статті 368 ЦПК України).
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, наявні правові підстави для розгляду справи у порядку письмового провадження без участі сторін. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про зобов`язання вчинення дій, захист трудових прав, захист честі та гідності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди Комунальним підприємством «Коростишівський комунальник». 
Відповідно до частин 1, 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Встановлено, що ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору  та відсутністю копій додатків до неї.
Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав копію ухвали про усунення недоліків (а.с. 11).
03 квітня 2025 року ОСОБА_1 було надіслано заяву до суду, в якій зазначено, що 07 березня 2025 року ним було надіслано на офіційну електронну адресу Коростишівського районного суду Житомирської області як клопотання про звільнення його від сплати судового, так і додатки, зазначені в позовній заяві. Крім того, разом із заявою було надано копію довідки форми ОК-5, з якої слідує, що заробітна плата ОСОБА_1 за 2024 рік становить 50 0007,51 грн, а тому розмір судового збору перевищує 5% його зарплати, а тому вважав наявними встановленні підстави для його звільнення від сплати зазначеного судом збору.
Подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає їй підстави не сплачувати судовий збір.
Судом першої інстанції встановлено, що надана копія довідки форми ОК-5 сама по собі не може бути розцінена як достатній доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади , нерухоме майно, грошові допомоги та компенсації тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.
Із зазначених підстав, ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с.16).
Суд дійшов висновку, що позивачем не в повній мірі виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху, не надано до матеріалів позовної заяви додатків, які зазначені в позові, як і не долучені разом з заявою на усунення недоліків що є підставою для повернення позовної заяви, як неподаної.
Крім того, судом зазначено, що долучені до заяви скриншоти про направлення додатків на електронну адресу суду не є належними та допустимим доказом, який підтверджує направлення до суду додатків до позовної заяви у справі №935/522/25.
Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено факт того, що ним було усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, із яким погоджується апеляційний суд, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали про вчинення суддею Коростишівського районного суду Житомирської області злочину, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України
Згідно з частиною першою статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлення під час розгляду справи порушень норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
Враховуючи, що колегія суддів під час розгляду апеляційної скарги не встановила порушень, які б слугували підставою для постановлення окремої ухвали у відповідності до статті 262 ЦПК України, клопотання позивача у цій частині задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали місцевого суду, наведені у скарзі, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які ґрунтовно, повно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, та зводяться до незгоди апелянта з ними.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, а оскаржувана ухвала суду є законною та ґрунтується на вимогах ЦПК України.
За приписами пункту 1 частини 1 стаття 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого суду – без змін.
Керуючись ст. ст.  268, 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду міста Житомира  від 09 квітня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді