ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 р. 	Справа № 440/5802/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. 
за участю секретаря судового засідання  Кривенка Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 суддя М.В. Довгопол,  вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/5802/25
          за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ"  
          до            Головного управління ДПС у Тернопільській області                   
          про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №476-л від 22.04.2025р про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №191803142023000055 терміном дії з 05.10.2023 року до 05.10.2028 року, видану ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» на АЗС за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця С. Будного, будинок 21.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5802/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить зупинити дію Рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №476-л від 22.04.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №191803142023000055 терміном дії з 05.10.2023 року до 05.10.2028 року, видану ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» на АЗС за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця С. Будного, будинок 21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» до ГУ ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування Рішення.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції проігноровано те, що ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» позбавлено права здійснити реєстрацію акцизних накладних на пальне вже починаючи з 23.04.2025 року, тобто з наступного дня з моменту прийняття оскаржуваного рішення про припинення дії ліцензії.
Також, судом першої інстанції не враховано, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ», оскільки припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним призведе до неможливості реалізації та зберігання пального, що знаходилось на АЗС на момент припинення дії ліцензії. Зазначене вочевидь потягне за собою неминучі наслідки, зокрема, виникне необхідність вирішення питання щодо транспортування і пошуку іншого місця зберігання пального або сплати штрафу за зберігання пального без ліцензії, або за відвантаження пального без наявності відповідної ліцензії, що в свою чергу призведе до значних витрат ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ», на чому наголошував Верховний Суд в постанові від 09.01.2025 року у справі №600/1928/24-а.
Крім того, ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» має трудові відносини з десятьма особами, згідно штатного розпису, а тому неможливість здійснення господарської діяльності матиме негативний вплив на права та інтереси штатних працівників товариства, оскільки не отримання прибутку від здійснення господарської діяльності останній не матиме можливості виконання своїх зобов`язань щодо виплати працівникам заробітної плати та буде вимушений скорочувати штат підприємства.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Суд першої інстанції приймаючи ухвалу про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову, виходив з того, що обраний заявником захід забезпечення позову (зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №476-л від 22.04.2025р) фактично є вирішенням справи, оскільки його вжиття надасть в такий спосіб суб`єкту господарювання можливість продовжувати здійснення господарської діяльності з використанням ліцензії, дію якої припинено. Водночас позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
За наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.
Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту.
Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
За приписами частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Таким чином, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, слід зауважити на тому, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" порушує питання забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №476-л від 22.04.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №191803142023000055 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» до ГУ ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування Рішення.
Колегія суддів зазначає, що ухвалою від 01.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5802/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якій позивач оскаржує Рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №476-л від 22.04.202.
При цьому, обраний заявником захід забезпечення позову (зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №476-л від 22.04.2025р) фактично є вирішенням справи, оскільки його вжиття надасть в такий спосіб суб`єкту господарювання можливість продовжувати здійснення господарської діяльності з використанням ліцензії, дію якої припинено.
Водночас позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. в справі № 800/521/17.
Оцінюючи доводи ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ»   щодо наявності підстав для забезпечення позову, колегія суддів враховує таке.
Стосовно посилання позивача на протиправність рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №476-л від 22.04.2025, колегія суддів зауважує, що незгода позивача із рішеннями/діями уповноваженого суб`єкта владних повноважень та звернення до суду із позовом про визнання протиправними рішень не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
Щодо твердження позивача про  протиправність рішення про припинення дії ліцензії з огляду на те, що станом на день прийняття рішення про припинення дії ліцензії ТОВ “ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ” не отримано результатів розгляду заперечень на Акт фактичної перевірки, а рішення про припинення дії ліцензії №476-л від 22.04.2025 року не містить опису підстав (обґрунтування) прийняття рішення про припинення дії ліцензії на підставі п. 5 частини 2 статті 46 Закону №3817-ІХ, а містить лише формальне посилання на норму законодавства, то колегія суддів вважає, що наведені факти потребують з`ясування та доведення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі за позовом про визнання протиправним та скасування рішення та жодним чином не дають підстави для висновку про очевидну протиправність рішення.
Щодо доводів заявника про те, що захист прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі буде неможливим та неефективним без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» буде позбавлено можливості виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 231 та 231 ПК України, а також можливості здійснювати господарську діяльність, колегія суддів зазначає таке.
Безумовно рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Однак сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 01.06.2022 у справі №380/4273/21. 
Суд звертає увагу на те, що позивачем жодним чином не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
Тобто, Товариством наведено лише загальні твердження про можливість настання негативних наслідків для його господарської діяльності, проте, жодної конкретної аргументації не вказано та доказів на її підтвердження не надано.
При цьому варто зауважити, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе і можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.
Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.01.2025 у справі №580/9027/24, прийнятій в аналогічних правовідносинах.
Оцінюючи співмірність обраних заявником заходів забезпечення позову, суд акцентує увагу на тому, що підставою для прийняття рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про припинення ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності     від 22.04.2025 № 476-Л, яким припинено заявнику ліцензію № 19180314202300005, є пункт 5 частини 2 статті 46 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ     "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме: невідповідність відомостей Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або відомостей Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, та/або документів, доданих до заяви про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, заяви про внесення змін до відомостей, що містяться у таких реєстрах, фактичним даним, виявленим контролюючим органом у ході перевірки та зафіксованим в акті такої перевірки (крім випадків, коли така невідповідність зумовлена зміною назви області, району, населеного пункту, вулиці, іншого об`єкта топоніміки населених пунктів відповідно до законодавства України або зміною кодів адміністративно-територіальних одиниць чи територій територіальних громад згідно з Кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад).
З Акту про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС від 19.03.2025, на підставі якого прийнято рішення 22.04.2025 № 476-Л, слідує, що контролюючим органом встановлено, зокрема, що на акцизному складі за уніфікованим номером 1020838 за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Тернопіль, вул. Будного С, буд 21, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ», розташовані 7 резервуарів для зберігання пального     та 3 паливороздавальні колонки, однак відповідно до Дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки управління Державної служби з питань праці Південно-Східного міжрегіонального управління від 13.09.2023, що наданий до заяви на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 19180314202300005 на АЗС ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» розміщено паливороздавальні колонки - 3 шт., та резервуарів - 6 шт.     Документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єктів, розташованих в місці роздрібної торгівлі пальним, а саме 1 паливо-роздавальної колонки для відпуску скрапленого газу та трьох резервуарів для скраплених вуглеводневих газів відповідно до законодавства ТОВ «ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ» не надано.
Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що надання суб`єкту господарювання можливість продовжувати здійснення господарської діяльності з використанням ліцензії, дію якої припинено у зв`язку з встановленими порушеннями,   може призвести до більш негативних і незворотних наслідків,   в тому числі для життя та здоров`я працівників АЗС та споживачів у разі можливих аварійних ситуацій, ніж із наслідками у разі якщо судом буде встановлено правомірність рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про припинення   дії ліцензії.
Тобто, у розглядуваній ситуації не буде дотримано пропорційного балансу між правами та інтересами заявника та наслідками впливу заходів забезпечення позову на права та законні інтереси заінтересованих осіб.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не обґрунтовано наявність правових підстав для забезпечення позову, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а обрані ним заходи забезпечення позову не узгоджуються із метою застосування інституту забезпечення позову та не відповідають критерію співмірності.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Нормами ч.2 ст.328 КАС України не передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у касаційному порядку.
Керуючись ст.150-154, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 по справі № 440/5802/25  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло   	
Постанова складена в повному обсязі  20.06.25.