П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  129/3810/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капуш І.С.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
25 червня 2025 року                                                                                           
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
секретар судового засідання: Гавриленко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Гайсинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 19.11.2024 №601 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2025 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивача примусили підписати протокол про адміністративне правопорушення за вх. № 27616 від 05.11.2024 під час того, як він добровільно 05.11.2024 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подія інкримінованого позивачу правопорушення мала місце ще у 2008 році. Відповідно до положень ст. 210 КУпАП, в редакції станом на 02.04.2008 не було ч. 3 ст. 210 КУпАП і за порушення правил військового обліку було визначене покарання у виді штрафу від 17 грн до 51 грн, а не 17000 грн, як застосовано до позивача, а також строки за ст. 38 КУпАП закінчились.
Щодо відмітки в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 надав представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснення з приводу того, що він не перебував на військовому обліку «через незнання правил військового обліку», «свою провину у вчиненому порушенні визнає та в подальшому зобов`язується не порушувати», зазначив, що таких пояснень позивач не надавав, свою провину в інкримінованому йому порушенні повністю не визнає, адже правил військового обліку в 2008 році не порушував, а в 2024 році вчасно уточнив свої військово-облікові дані, як свідчить електронний військово-обліковий документ ОСОБА_1 .
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.
Відповідач в судове засідання  повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 
Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував та був зарахований в запас згідно ст. 70 «в» НМОУ №207 від 1999 року Пр.№5 від 06.05.2008.
З травня 2008 року та по листопад 2024 року позивач не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 (в подальшому після адміністративно-територіального перерозподілу затвердженого Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ - в ІНФОРМАЦІЯ_6 ), що підтверджується відсутністю військово-облікового документа військовозобов`язаного з відміткою про перебування на військовому обліку та відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на військовозобов`язаного ОСОБА_1 
04.11.2024 позивач особисто прибув для взяття на військовий облік за зареєстрованим місцем проживання до ІНФОРМАЦІЯ_7 та написав заяву про взяття на військовий облік військовозобов`язаних (зареєстрована за вхідним № НОМЕР_1 від 04.11.2024).
05.11.2024, при опрацюванні звернення позивача про взяття на військовий облік, начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 , 1989 року народження, рішенням Іллінецької призовної комісії пр.№5 від 06.05.2008 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним в воєнний час за ст.70 «в» НМО України №207 від 1999 р.
Для взяття на облік військовозобов`язаних та оформлення військово-облікового документа військовозобов`язаного до цього часу не з`являвся та в період з 2008 року по теперішній час не перебував на обліку військовозобов`язаних за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 (до 2021 року - в ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
05.11.2024 ОСОБА_1 особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та, у зв`язку з виявленням в діях ОСОБА_1 порушення правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, що є адміністративним правопорушенням передбаченим статтею 210 КУпАП, інспектором відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 - працівником ЗСУ ОСОБА_3 , уповноваженим складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №822 від 25.12.2023 року, на підставі статей 235, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП (за вхідним №27316 від 05.11.2024), згідно якого: громадянин ОСОБА_1 будучи зарахованим в запас рішенням призовної комісії Пр. №5 від 06.05.2008 року та в порушення вимог п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 18 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 р., не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, внаслідок чого громадянин ОСОБА_1 по теперішній час не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних (та в подальшому після адміністративно-територіального перерозподілу затвердженого Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ - до ІНФОРМАЦІЯ_2 ), внаслідок чого громадянин ОСОБА_1 з травня 2008 року та по теперішній час не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання та до цього часу не з`являвся, зазначене підтверджується відомістю не визнає, адже правил військового обліку в 2008 році не порушував, а в 2024 році вчасно уточнив свої військово-облікові дані, як свідчить електронний військово-обліковий документ ОСОБА_1 .
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 19.11.2024 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 601, якою було накладено на нього штраф у сумі 17 000,00 грн.
Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся із до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовуються матеріалами справи, а вина позивача доведена належними та допустимими доказами.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено, тому особливий період в Україні триває по теперішній час.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 запроваджено загальну мобілізацію.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в чинній редакції) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.
Відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Встановлено, що у період з травня 2008 року та по листопад 2024 року позивач не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання в Іллінецькому РВК (в подальшому після адміністративно-територіального перерозподілу затвердженого Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ - в ІНФОРМАЦІЯ_6 ), що підтверджується відсутністю військово-облікового документа військовозобов`язаного з відміткою про перебування на військовому обліку та відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на військовозобов`язаного ОСОБА_1 .
При цьому, позивача вказує, що подія інкримінованого йому правопорушення мала місце ще у 2008 році. 
Відповідно до положень ст. 210 КУпАП, в редакції станом на 2008 рік не було ч. 3 ст. 210 КУпАП, закони в державі Україна не мають зворотної сили, а тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП є незаконним.
Зазначив, що 19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», а до 19.05.2024 року норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, тільки з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду. Позивач свій обов`язок щодо своєчасного уточнення даних виконав в повному обсязі, про що свідчить його електронний військово-обліковий документ із застосунку «Резерв+».
Апеляційний суд критично розцінює вказані доводи позивача.
Згідно із ч.1 ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент зарахування позивача в запас) у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі.
Відповідно до абз.7 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент зарахування позивача в запас) взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: звільнені з військової служби в запас; звільнені з альтернативної (невійськової) служби; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; звільнені зі служби начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту, Державного департаменту України з питань виконання покарань, Державної податкової адміністрації України; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; виключені з військового обліку Служби безпеки України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.
Згідно із абз. 2 п. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до вимог п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 18 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 року) взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності.
Відповідно до пункту 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в жодному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, про що свідчить формулювання «не прив`язаний до військкомату».
Отже, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, з травня 2008 року й по листопад 2024 року не перебував на військовому обліку в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання, також про відсутність перебування на військовому обліку свідчить відсутність військово-облікового документа військовозобов`язаного з відміткою про перебування на військовому обліку.
Згідно із ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
У даному випадку має місце триваюче правопорушення, яке розпочалось з травня 2008 року, коли ОСОБА_1 будучи зарахований в запас Збройних Сил України підлягав взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, не прибув особисто для взяття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_8 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, та після адміністративно-територіального перерозподілу затвердженого Постановою ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-ІХ - до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та по листопад 2024 року не перебував на військовому обліку за зареєстрованим місцем проживання, що було виявлено коли громадянин ОСОБА_1 особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на військовий облік від 04.11.2024, відповідно після вивчення даного звернення та виявлення адміністративного правопорушення було складено протокол №601 за вхідним №27316 від 05.11.2024, відтак строки для притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку згідно ст.38 КУпАП не були порушені.
З урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови відповідача.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.