ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/10340/25	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/345/25 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Кантелюка Т.-Т. Ю., 

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Кантелюка Т.-Т.Ю., на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року, 
в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, 08 травня 2025 року о 11.35 год. в м. Тернополі по вул. Митрополита Шептицького, 32, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Primera 1.6 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Кантелюк Т.-Т.Ю., вважає дану постанову незаконною та прийнятою без належної оцінки всіх обставин справи.
        В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначає, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на підставі п.7 ч.1 ст.35 ЗУ “Про національну поліцію”, однак нормативно-правових актів, які б підтверджували підставу зупинки транспортного засобу до матеріалів справи не додано та судом першої інстанції досліджено не було.
       Зазначає, що під час проведення превентивних поліцейських заходів, поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи. Проте, жодних нормативно-правових актів про обмеження чи заборону руху до відома водія доведено не було.
       Звертає увагу суду, що з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що в подальшому поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що причиною зупинки була технічна несправність ТЗ, а саме лівого покажчика повороту, за що поліцейськими складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4681596 від 08.05.2025, яку ОСОБА_1 оскаржив до суду.
       Вказує, що поліцейські не мали на меті проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом, оскільки поліцейський озвучує направлення на огляд до КНП “ТОМЦСНЗ ТОР”, однак зазначає адресу за якою знаходиться ТЦК СП, а не медичний заклад.
       Зазначає, що суд першої інстанції у оскаржуваній постанові не посилається на відеоматеріали, як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки відеозаписи спростовують інформацію, яку містять письмові докази.
       Також просить звернути увагу, що ОСОБА_1 після завершення оформлення адміністративних матеріалів самостійно звернувся до КПН “ТОМЦСНЗ” ТОР для проходження огляду на стан сп`яніння та згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №82 від 08.05.2025 ознак сп`яніння не виявлено. Згідно з результатом токсикологічного дослідження №445 від 08.05.2025 в організмі ОСОБА_1 наркотичних речовин не виявлено.
       На думку сторони захисту, вищезазначене свідчить, що підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки відсутність заборонених речовин в організмі ОСОБА_1 виключає у нього наявність ознак, які викликані такими речовинами. 
       Вважає, що з боку працівників поліції має місце провокація у вигляді пропозиції огляду на стан сп`яніння без наявності ознак сп`яніння та без реальної мети проведення такого огляду, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочате, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
       
       Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Кантелюка Т.-Т.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 05 червня 2025 р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.
       
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №323810 від 08 травня 2025 року, 08 травня 2025 року о 11.35 год. в м. Тернополі по вул. Митрополита Шептицького, 32, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Primera 1.6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився.
       В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КупАП.
       Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, від надання пояснень та підпису відмовився.
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
       Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції, встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Nissan Primera, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки ними здійснюється відпрацювання по АТКЗ “Промінь”, що було доведено до відома водія, в усному порядку.

       Дані обставини також стверджується рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УНП в Тернопільській області ДПП Дячуном Д.В. від 08 травня 2025 року, згідно якого під час відпрацювання по АТКЗ “Промінь” відповідно до рішень керівника УСБУ в Тернопільській області та командувача угрупування сил і засобів ТрО “Захід” №69/33-3775ДСК від 17.04.2025, а також рішення голови ради оборони Тернопільської області від 04.04.2025 №15 “Про запровадження та забезпечення заходів правового режимі воєнного стану в області” було зупинено транспортний засіб Nissan Primera 1.6 д.н.з. НОМЕР_1 .
       Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
       Також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, після чого запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння і проїхати в найближчий медичний заклад - КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, однак під час довготривалого спілкування ОСОБА_1 демонструє поведінку, яка, на думку суду, свідчить про умисне затягування часу та створення умов за якими він фактично не надавав згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       При цьому, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, і якщо водій не пройде медичний огляд у встановленому законодавством порядку, це буде розцінено як відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння та буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5. ПДР, однак ОСОБА_1 не змінив свою позицію.
       В подальшому поведінка ОСОБА_1 працівниками поліції була розцінена, як відмова пройти відповідний медичний огляд на підставі п.2.5 ПДР України, що стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
       Слід також зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735 (далі – Інструкція), поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, а тому доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними. 
       
       Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання відносно наявності підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , за обставин даної справи, не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
       Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
       Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

       Посилання в апеляційній скарзі на те, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я була наслідком провокації та обману із сторони поліцейських, то такі спростовуються матеріалами справи, а також апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження таких обставин, зокрема і того, що він звертався зі скаргою на такі дії працівників патрульної поліції щодо вчинення відносно нього провокації чи інших незаконних дій.
       
       Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком, апеляційний суд виходить з наступного.
       Так, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
       Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
       Оскільки ОСОБА_1 проходив медичний огляд самостійно у відсутності поліцейського та не в межах двогодинного строку з моменту встановлення підстав для його здійснення, наданий ним висновок лікаря про те, що 08 травня 2025 року о 14 год. 55 хв. у останнього ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП і тому не може братися до уваги як доказ відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що на суд не дослідив відеозапис події, при цьому зробив висновок про наявність правопорушення в діях ОСОБА_1 лише на підставі письмових матеріалів, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на те, що наявний у матеріалах справи відеозапис місця події аж ніяк не спростовує факт вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130  ч.1 КУпАП, а навпаки підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення. 

       З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р №1452/735.        
       Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Таким чином, даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав, зокрема, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі останній відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. 
       Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 

       Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 

       Таким чином, ОСОБА_1 08 травня 2025 року реалізував своє право керувати транспортним засобом марки Nissan Primera 1.6, д.н.з. НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 
       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Кантелюка Т.-Т. Ю. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 р щодо ОСОБА_1 — без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.        

Суддя