ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/12936/23
Провадження № 22-ц/820/1188/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Плінська І.П.,
       з участю        представника відповідача         ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка» про скасування рішень державного реєстратора за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів відповідно ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка» (далі – ТОВ «СП «Агропромтехніка») про скасування рішень державного реєстратора.
ОСОБА_4 , ОСОБА_2 зазначили, що на підставі договорів оренди землі від 29 липня 2016 року ОСОБА_5 передала ТОВ «СП «Агропромтехніка» в оренду строком на 7 років три земельні ділянки, розташовані на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: земельну ділянку загальною площею 1,9074 га з кадастровим номером 6825080300:02:011:0318, земельну ділянку загальною площею 2,9291 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0131, земельну ділянку загальною площею 2,1571 га з кадастровим номером 6825080300:02:011:0317.
Додатковими договорами №1 від 5 квітня 2019 року строк оренди продовжено до 26 вересня 2030 року. Право ТОВ «СП «Агропромтехніка» на оренду земельних ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
За договорами дарування від 7 жовтня 2022 року, посвідченими приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Красовською Н.В. (зареєстровані в реєстрі за №4205, №4206, №4207), ОСОБА_5 подарувала вказані земельні ділянки ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 не укладала додаткових угод, не підписувала їх і не надавала повноважень іншим особам на підписання цих угод від свого імені, не формувала власного волевиявлення щодо укладення додаткових угод і не знала про їх існування.
Водночас ОСОБА_3 на праві власності належали дві земельні ділянки, розташовані на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема, земельна ділянка загальною площею 2,0151 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0101 та земельна ділянка загальною площею 2,0347 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0090.
Згідно з договором оренди від 2 серпня 2017 року та додатковим договором від 27 листопада 2019 року ОСОБА_3 передав ТОВ «СП «Агропромтехніка» в оренду земельну ділянку загальною площею 2,0151 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0101 на строк до 28 лютого 2032 року (рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39991671 від 5 березня 2018 року).
Згідно з договором оренди від 2 грудня 2016 року та додатковим договором від 27 листопада 2019 року ОСОБА_3 передав ТОВ «СП «Агропромтехніка» в оренду земельну ділянку загальною площею 2,0347 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0090 на строк до 27 січня 2031 року (рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Кізюн Т.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33604126 від 27 січня 2017 року).
За договорами дарування від 6 квітня 2023 року, посвідченими приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Красовською Н.В. (зареєстровані в реєстрі за №1532, №1531), ОСОБА_3 подарував указані земельні ділянки ОСОБА_2 .
ОСОБА_3 не укладав основних і додаткових договорів оренди, не передавав земельні ділянки ТОВ «СП «Агропромтехніка» в оренду, не підписував будь-яких договорів оренди, не надавав повноважень іншим особам на підписання цих договорів від свого імені, не формував власного волевиявлення щодо укладення договорів оренди та не знав про їх існування.
Оскільки ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Агропромтехніка» не досягли згоди з істотних умов укладених між ними основних та додаткових договорів оренди землі, а ОСОБА_5 і ТОВ «СП «Агропромтехніка» не досягли згоди з істотних умов укладених між ними додаткових договорів оренди землі, то ці договори є неукладеними, тобто такими, що не відбулися, а наведені в них умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Відтак рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію права відповідача на користування спірними земельними ділянками слід скасувати.
За таких обставин ОСОБА_4 , ОСОБА_2 просили суд:
скасувати рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39991671 від 5 березня 2018 року щодо реєстрації за ТОВ «СП «Агропромтехніка» права оренди земельної ділянки загальною площею 2,0151 га, кадастровий номер 6825080300:02:002:0101, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, та рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Кізюн Т.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33604126 від 27 січня 2017 року щодо реєстрації за ТОВ «СП «Агропромтехніка» права оренди земельної ділянки загальною площею 2,0347 га, кадастровий номер 6825080300:02:002:0090, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області;
скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію трьох додаткових договорів за №1 від 5 квітня 2019 року до договорів оренди від 29 липня 2016 року, що укладені між ОСОБА_5 і ТОВ «СП «Агропромтехніка» щодо наступних земельних ділянок: загальною площею 1,9074 га, кадастровий номер 6825080300:02:011:0318, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; загальною площею 2,9291 га, кадастровий номер 6825080300:02:002:0131, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; загальною площею 2,1571 га, кадастровий номер 6825080300:02:011:0317, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2024 року позов у частині вимог ОСОБА_4 до ТОВ «СП «Агропромтехніка» про скасування рішення державного реєстратора залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року позов задоволено.
Скасовано рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Кізюн Т.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33604126 від 27 січня 2017 року щодо реєстрації за ТОВ «СП «Агропромтехніка» права оренди земельної ділянки загальною площею 2,0347 га, кадастровий номер 6825080300:02:002:0090, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.
Скасовано рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39991671 від 5 березня 2018 року щодо реєстрації за ТОВ «СП «Агропромтехніка» права оренди земельної ділянки загальною площею 2,0151 га, кадастровий номер 6825080300:02:002:0101, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області
Стягнуто з ТОВ «СП «Агропромтехніка» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 37 739 грн 12 коп.
Суд керувався тим, що ОСОБА_3 не підписував основні та додаткові договори оренди землі, на підставі яких ТОВ «СП «Агропромтехніка» набуло право користування спірними земельними ділянками.  ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Агропромтехніка» не досягли згоди з усіх істотних умов договорів оренди землі, внаслідок чого ці договори є неукладеними, а порушене право ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію права відповідача на оренду земельних ділянок. ОСОБА_2 обрано ефективний спосіб захисту порушеного права, а тому його позов підлягає задоволенню. У зв`язку з розглядом справи ОСОБА_2 поніс реальні та обґрунтовані витрати зі сплати судового збору, на проведення судової експертизи та професійну правничу допомогу. Оскільки позов задоволено, то ці витрати слід покласти на відповідача. Водночас ТОВ «СП «Агропромтехніка» повинно відшкодувати ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів співмірності та реальності цих витрат.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «СП «Агропромтехніка» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «СП «Агропромтехніка» та ОСОБА_3 уклали основні та додаткові договори оренди землі з дотриманням вимог закону щодо форми правочину та вільного волевиявлення його учасників. Право оренди земельних ділянок зареєстровано в установленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Сторони виконували умови договорів оренди землі, зокрема ТОВ «СП «Агропромтехніка» використовувало за призначенням земельні ділянки та вносило орендну плату за них, а  ОСОБА_3  отримував орендну плату. Твердження ОСОБА_2 про неукладення його батьком ОСОБА_3 договорів оренди землі не відповідає попереднім заявам і поведінці останнього та є недобросовісною дією. Водночас  ОСОБА_2 обрав неефективний і неналежний спосіб захисту цивільного права, що є самостійною підставою для відмови в позові. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову. Визначений судом розмір витрат на професійну правничу допомогу не є реальним і співмірним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У письмових поясненнях ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Суд першої інстанції не врахував норми статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), неправильно витлумачив норми статей 26, 27 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі – Закон №1952-IV) та не застосував приписи статей 4, 5 ЦПК України.
У зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 на праві власності належали земельна ділянка площею 2,0151 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0101 та земельна ділянка площею 2,0347 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0090, розташовані на території колишньої Андрійковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема.
2 грудня 2016 року ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Агропромтехніка» уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_3 передав ТОВ «СП «Агропромтехніка» земельну ділянку площею 2,0347 га (кадастровий номер 6825080300:02:002:0090) у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років. 27 січня 2017 року приватний нотаріус Красилівського районного нотаріального округу Кізюн Т.А. зареєструвала право відповідача на оренду цієї ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 18785196).
На підставі додаткового договору №1 від 27 листопада 2019 року сторони продовжили строк оренди земельної ділянки площею 2,0347 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0090 до 27 січня 2031 року. Право ТОВ «СП «Агропромтехніка» на оренду земельної ділянки за новими умовами зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
За договором дарування земельної ділянки від 6 квітня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Красовською Н.В. (зареєстровано в реєстрі за №1531), ОСОБА_3 подарував земельну ділянку з кадастровим номером 6825080300:02:002:0090 ОСОБА_2 .
2 серпня 2017 року ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Агропромтехніка» уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_3 передав ТОВ «СП «Агропромтехніка» земельну ділянку площею 2,0151 га (кадастровий номер 6825080300:02:002:0101) у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років. 28 лютого 2018 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєв Ю.В. зареєстрував право відповідача на оренду цієї ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 25128329).
На підставі додаткового договору №1 від 27 листопада 2019 року сторони продовжили строк оренди земельної ділянки площею 2,0151 га з кадастровим номером 6825080300:02:002:0101 до 28 лютого 2032 року. Право ТОВ «СП «Агропромтехніка» на оренду земельної ділянки за новими умовами зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
За договором дарування земельної ділянки від 6 квітня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Красовською Н.В. (зареєстровано в реєстрі за №1532), ОСОБА_3 подарував земельну ділянку з кадастровим номером 6825080300:02:002:0101 ОСОБА_2 .
Згідно з висновком експерта від 5 грудня 2023 року №СЕ-19/123-23/11482-ПЧ підпис від імені ОСОБА_3 у договорі оренди землі б/н від 2 грудня 2016 року, який укладено між ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Агропромтехніка», в розділі «Підписи сторін» у графі «Орендодавець» виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою.
Згідно з висновком експерта за результатами проведення додаткової судової почеркознавчої експертизи від 26 листопада 2024 року №986/24-26 підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Орендодавець» напроти прізвища ОСОБА_3 договору оренди землі б/н від 2 серпня 2017 року, який укладено між ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Агропромтехніка», кадастровий номер земельної ділянки 6825080300:02:002:0101, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
В силу статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як передбачено частиною першою статті 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень частини першої статті 640 ЦК України слідує, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) встановлено, що право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
За змістом частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі – Закон №161-ХІV).
В силу статті 13 Закону №161-ХІV договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 14 Закону №161-ХІV договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (стаття 15 Закону №161-ХІV).
Статтями 125 і 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі – державна реєстрація прав) – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Із положень частини першої статті 4, частини першої статті 5 Закону №1952-ІV слідує, що державній реєстрації прав підлягає право оренди земельної ділянки.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що правочином є вольова дія учасників цивільних відносин, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Указані цивільно-правові результати мають бути досягнуті внаслідок правомірних дій суб`єктів цивільного права.
У двосторонньому правочині волевиявлення сторін повинно бути взаємним (зустрічним) і спрямованим на досягнення спільної мети. Такі правочини називаються договорами.
Цивільне законодавство встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину, зокрема зміст правочину має бути зафіксований у документі, підписаному сторонами. Отже, підпис є невід`ємним елементом (реквізитом) письмової форми договору, наявність підпису підтверджує наміри та волевиявлення сторін, а також забезпечує їх ідентифікацію.
Договір є укладеним, якщо сторони з дотриманням установленої законом форми досягли згоди (домовленості) щодо всіх істотних умов договору.
Право оренди це один із видів речового права на чуже майно, в тому числі на земельну ділянку, яке складається з права тимчасового володіння та користування майном. Відносини, пов`язані з орендою землі, здійснюються на договірних засадах.
За своєю правовою природою договір оренди землі є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої орендодавець зобов`язується передати орендареві земельну ділянку у строкове володіння та користування, а орендар, у свою чергу, зобов`язується використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням для особистої мети та вносити орендодавцеві плату за землю (орендну плату).
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
За загальним правилом договір оренди землі є укладеним з моменту, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов, а саме з моменту підписання ними договору. Разом із тим, якщо інше не передбачено умовами договору, цей договір набирає чинності з часу державної реєстрації права оренди земельної ділянки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц сформульовано правовий висновок про те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Якщо сторони не досягли згоди з істотних умов договору оренди землі, то такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Зібрані докази вказують на те, що 2 грудня 2016 року та 2 серпня 2017 року між ОСОБА_3 і ТОВ «СП «Агропромтехніка» укладено два договори оренди землі, за умовами яких (із урахуванням додаткових договорів №1 від 27 листопада 2019 року) ОСОБА_3 передав ТОВ «СП «Агропромтехніка» в оренду земельну ділянку площею 2,0347 га (кадастровий номер 6825080300:02:002:0090) і земельну ділянку площею 2,0151 га (кадастровий номер 6825080300:02:002:0101) відповідно на строк до 27 січня 2031 року та 28 лютого 2032 року. Право ТОВ «СП «Агропромтехніка» на оренду земельних ділянок за цими договорами, які складені у письмовій формі та підписані сторонами, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Згідно з частиною першою статті 27 Закону №1952-ІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката, а також інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Статтею 26 Закону №1952-ІV унормовано порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав.
У частині третій зазначеної норми (у редакції, чинній на час пред`явлення позову) визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Відповідно до частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України).
Як передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести порушення своїх прав, свобод та інтересів у спірних правовідносинах.
Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Порушене право має бути захищене у спосіб, який установлений законом.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Саме до цього зводяться правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17 та від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 152)). Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону №1952-ІV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (див. постанову Великої палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі №513/879/19 (пункт 55)).
ОСОБА_2 як правонаступник ОСОБА_3 у спірних правовідносинах заявив позов до ТОВ «СП «Агропромтехніка» з тих підстав, що останній не підписував основних і додаткових договорів оренди та не уповноважував сторонніх осіб на такі дії, внаслідок чого ці договори не є укладеними.
Оскільки ОСОБА_2 обрав неналежний спосіб захисту цивільного права, то заявлений ним позов не підлягає задоволенню.
Висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позову  ОСОБА_2 і належність обраного ним способу захисту порушеного права є помилковим.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не дотримався норм матеріального та процесуального права, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.
У позові ОСОБА_2 слід відмовити.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати на проведення експертизи (пункти 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Статтею 1 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» (далі – Закон №3674-VІ) встановлено, що судовий збір – збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Як передбачено статтею 7 Закону України від 3 листопада 2022 року №2710-ІХ «Про державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено в розмірі 2 684 грн.
Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В силу частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір, витрати на проведення експертизи та на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.
Якщо позов залишено без розгляду, то відповідач має право на відшкодування понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, лише у разі доведеності необґрунтованих дій позивача. 
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.
Оскільки в позові ОСОБА_2 відмовлено, то понесені ним витрати зі сплати судового збору, на проведення судової експертизи та професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.
Водночас  ОСОБА_2  повинен відшкодувати ТОВ «СП «Агропромтехніка» обґрунтовано понесені ним витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Оскільки заявлений у 2023 році позов ОСОБА_2 містить дві вимоги немайнового характеру, то за подання апеляційної скарги ТОВ «СП «Агропромтехніка» мало сплатити судовий збір у розмірі 3 220 грн 80 коп. (2684?0,4?2?150%). Саме ці витрати слід покласти на  ОСОБА_2 .
Також ОСОБА_2 має відшкодувати ТОВ «СП «Агропромтехніка» витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі договору про надання правової допомоги від 23 травня 2019 року №3-19 (далі – Договір), укладеного між ТОВ «СП «Агропромтехніка» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Владислава Гандзюка «Юррес» (Бюро) (т. 2 а.с. 201-203), адвокат Гандзюк В.В. надавав ТОВ «СП «Агропромтехніка» професійну правничу допомогу у справі. Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1052908 від 5 вересня 2023 року (т. 2 а.с. 200).
За змістом пункту 4.2 Договору за надання правової допомоги у виді представництва інтересів Клієнта в будь-яких судах України Клієнт сплачує Бюро грошові кошти в розмірі та поряду, визначеними домовленістю сторін та зазначених у додатках до цього договору.
За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Бюро правової допомоги і її вартість (пункт 4.5 Договору).
У додатку до Договору від 2 червня 2023 року (т. 2 а.с. 206) сторони визначили обсяг і вартість правової допомоги, порядок її оплати. Так, оплата роботи адвоката була встановлена у фіксованому розмірі: 16 000 грн – за представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції /вивчення матеріалів справи (документів); проведення консультацій з Клієнтом; підготовка процесуальних документів (відзив на позовну заяву, заперечення, пояснення, клопотання, заяви, інші процесуальні документи); участь у судових засіданнях при судовому розгляді справи в суді/; 8 000 грн – представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції /підготовка процесуальних документів (апеляційна скарга, відзив, пояснення, клопотання, заяви, інші процесуальні документи); проведення консультацій з Клієнтом; участь у судових засіданнях при судовому розгляді справи в суді/. Оплата робіт (послуг) здійснюється Клієнтом на банківський рахунок Бюро протягом 10-днів з моменту отримання рахунку.
20 березня 2025 року ТОВ «СП «Агропромтехніка» та Адвокатським бюро «Владислава Гандзюка «Юррес» склали акт приймання-передачі наданої правової допомоги в суді першої інстанції на суму 16 000 грн (т. 3 а.с. 31).
Згідно з платіжними інструкціями №4699 від 6 березня 2025 року (т. 2 а.с. 209) і №6795 від 17 квітня 2025 року (т. 3 а.с. 27) ТОВ «СП «Агропромтехніка» сплатило Адвокатському бюро «Владислава Гандзюка «Юррес» відповідно 16 000 грн плати за юридичні послуги в суді першої інстанції та 8 000 грн плати за юридичні послуги в суді апеляційної інстанції.
І в суді першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції Глушок Д.В. заявив клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу посилаючись на те, що цей розмір не відповідає критеріям розумності та співмірності.
Визначений Адвокатським бюро «Владислава Гандзюка «Юррес» і ТОВ «СП «Агропромтехніка» фіксований розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт, обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для відповідача.
В суді першої інстанції адвокат Гандзюк В.В. здійснював представництво інтересів ТОВ «СП «Агропромтехніка» у справі за позовом ОСОБА_4 (три вимоги з п`яти) і ОСОБА_2 (дві вимоги з п`яти), а в суді апеляційної інстанції – здійснював представництво інтересів відповідача лише у справі за позовом ОСОБА_2 .
Відтак з ОСОБА_2 на користь ТОВ «СП «Агропромтехніка» слід присудити витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції у розмірі 14 400 грн ((16000?2:5)+8000).
Всього  ОСОБА_2 повинен відшкодувати ТОВ «СП «Агропромтехніка» 17 620 грн 80 коп. судових витрат (3220,80+14400,00).
У справі відсутні докази необґрунтованих дій ОСОБА_4 , а тому решта понесених ТОВ «СП «Агропромтехніка» витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції не можуть бути покладені на ОСОБА_4 у зв`язку із залишенням її позову без розгляду.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка» задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, розподіл судових витрат між сторонами змінити.
В позові ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агропромтехніка» (місцезнаходження – 31362, Хмельницька область, Хмельницький район, село Розсоша; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 34584276) 17 620 гривень 80 копійок судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 липня 2025 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Палінчак О.М.         
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 47