КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/8887/2025                                                                Доповідач - Ратнікова В.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
         м. Київ                                                                                          Справа № 758/8146/24
       25 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.    
                                    - Рейнарт І.М.
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Хитрової Любові Володимирівни на рішення Подільського районного суду м.Києва від 05 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді  Захарчука С.С., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
У червні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось  до суду з позовом до   ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що  ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк"  з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 26.02.2013 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. 
На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75000.00 грн., що підтверджується випискою по рахунку.   
16.11.2017 року для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії 10/21, тип - Карта Універсальна.
Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. 
Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком були додатково отримані наступі картки: 1. кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 09/21, тип - Карта Універсальна; 2. кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії - 05/22, тип - Карта Універсальна. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 42%.
Позивач звертає увагу суду, що далі у процесі користування рахунком 11.03.2021 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - НОМЕР_4 , строк дії - 10/24, тип - Картка "Універсальна", а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви, заборгованість відповідача становила 5852,6 грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. 
Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема,  щодо сплати відсотків за користування  кредитом. 
Починаючи з 11.03.2021 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме- згідно умов  п. 1.3. у розмірі 42%. 
Також Позивач звертає увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації Банк пішов назустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.22 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру (детально у Розрахунку заборгованості)
24.02.2023 року відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля Додаткову угоду № SAMDNWFC00038847902_01 до Кредитного договору від 24.02.2023 року.
Відповідно до п. 1. Додаткової угоди Сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін: 1. Тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; 2. Строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди ( п.п. 1.1., 1.2.) 3. Процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3. Договору). 4. Мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Тобто, позивач пішов назустріч відповідачу та, враховуючи фінансовий стан останнього, сторони погодили  пільгові  умови обслуговування.
Вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту проте, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.04.2024 року має заборгованість -80528.79 грн., яка складається з наступного: 75068.16 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5460.63 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. 
З огляду на викладене, просив суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.02.2013 року у розмірі  80528.79 грн., яка складається з наступного: 75068.16 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5460.63 грн.- заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати.
 
Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 05 лютого 2025 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14360570) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 75 068  (сімдесят п`ять тисяч шістдесят вісім) грн. 16 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»   2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
 
Не погоджуючись з таким  рішенням суду першої інстанції, 06 березня 2025 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Хитрова Любов Володимирівна  подала апеляційну скаргу в якій просила суд рішення Подільського районного суду м.Києва від 05 лютого 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за процентами у розмірі 5 460, 63грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити  ці позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішенням суду  першої інстанції в оскаржуваній частині  ухвалене  з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин, на які сторона позивача посилалась в обгрунтування своїх вимог.
Зазначає, що відповідачу неодноразово було перевипущено кредитну картку, про що свідчить виписка по його  рахунку, з якої вбачається, що відповідач користувався наступними картками: № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . 
Наголошує, що Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-І1І (який діяв до 01.08.2022 року) встановлено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Таким чином, платіжна картка (пластик) є одним із засобів доступу до карткового кредитного рахунку користувача, а її перевипуск при цьому здійснюється також до того самого рахунку.
Зазначає, що суд першої інстанції  не звернув увагу, що при черговому перевипуску картки - 11.03.2021 року між банком та ОСОБА_1 було підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка в свою чергу містить усі істотні умови кредитування, як то: відсоткову ставку, вид картки, розмір кредитного ліміту та  яка є частиною договору від 26.02.2013 року. Відповідно до п. 1.3 вказаної Заяви про приєднання процентна ставка відсотків річних визначена на рівні - 42,0 % - для карт Універсальна, 40,8 % - для карт Універсальна Gold. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості розмір відсоткової ставки становить 42%, що відповідає умовам кредитування, які підписані сторонами.
 24.02.2023 року з метою врегулювання наявної у відповідача заборгованості по кредиту сторони підписують Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду до неї. Вказані документи також в силу ст. 631 ЦК України є частиною договору від 26.02.2013 року.
 Вказаною Додатковою угодою від 24.02.2023 року сторони погодили залишок суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 75068,16 грн., розмір річної відсоткової ставки за користування кредитом - 12%, строк кредитування - 5 років, та умови погашення як поточної, так і простроченої заборгованості. 
Тобто, за період користування кредитними коштами з вересня 2020 року по день звернення до суду діяло два розміри відсоткової ставки - 42% (до 24.02.2023 року) та                   12 % (з 24.02.2023 року), що відображено як в розрахунку заборгованості, так і у виписці по рахунку. 
Зауважує, що Банком пред`явлено до стягнення залишок заборгованості по відсотках у сумі 5460,63 грн., які розраховані були за період з 01.01.2023 року по 31.03.2024 року на суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 75068,16 грн. (п. 3 Додаткової угоди) наступним чином: 01.02.2023 року - 2 678,00 грн. 01.03.2023 року - 691,04 грн. 01.04.2023 року - 765,08 грн. 01.05.2023 року - 740,40 грн. 01.06.2023 року - 765,08 грн. 01.07.2023 року - 740,40 грн. 01.08.2023 року - 765,08 грн. 01.09.2023 року - 765,08 грн. 01.10.2023 року - 740,40 грн. 01.11.2023 року - 765,08 грн. 01.12.2023 року - 740,40 грн. 01.01.2024 року - 765,08 грн. 01.02.2024 року - 762,91 грн. 01.03.2024 року - 713,69 грн. 01.04.2024 року - 762,91 грн. Підсумкова сума нарахованих відсотків за період з 01.01.2023 року по 31.03.2024 року становила 13160,63 грн. Сплачено процентів за цей період- 7700,00 грн.
 Таким чином, залишок нарахованих, але не сплачених  відповідачем  відсотків за період з 01.01.2023 року по 31.03.2024 року на суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 75068,16 грн. (п. 3 Додаткової угоди) становить 5460,63 грн.
 
Відзиву на апеляційну скаргу  відповідачем до апеляційного суду не подано.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду  у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Судом встановлено, що 26 лютого 2013 року ОСОБА_1   підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуг у ПриватБанку.
За змістом Анкети-заяви відповідач погодився, що вищевказана Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. 
Згідно вказаної  Анкети-заяви відповідач отримав кредитну картку.
11 березня 2021 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов і правил надання послуг, яка в свою чергу є частиною договору від 26.02.2013 року. 
24 лютого 2023 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов і правил надання послуг.
24 лютого 2023 року ОСОБА_1 також підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля Додаткову угоду                                         № SAMDNWFC00038847902_01 до Кредитного договору від 24.02.2023 року.
З виписки  АТ КБ "ПриватБанк" про рух коштів за договором  № б/н, укладеним з   ОСОБА_1 , за період з 16 листопада 2017 року по 12 квітня 2024 року вбачається, що відповідач користувався наданими банком коштами та частково погашав заборгованість.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ  КБ «ПриватБанк», відповідач  має заборгованість  за  договором № б/н від 26.02.2013 року у розмірі  80528.79 грн., яка складається з наступного: 75068.16 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5460.63 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
 
Задовольняючи частково позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» та, стягуючи з ОСОБА_1 75 068, 16  грн. заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції посилався на те, що  оскільки факт отримання кредитних коштів                       ОСОБА_1 не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 75 068 грн. 16 коп.
В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» просила скасувати рішення Подільського районного суду м.Києва від 05 лютого 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 5460,63 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги  про стягнення процентів в повному обсязі.
Отже, рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимоги банку  про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в  сумі 75 068, 16  грн. сторонами не оскаржується, а тому, у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний суд переглядає  рішення  Подільського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року лише в частині відмови у задоволенні  позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості за  відсотками за користування кредитом.
Відмовляючи   в задоволенні   позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до   ОСОБА_1 про  стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд першої інстанції посилався на те, що з наданого позивачем договору неможливо встановити строк користування кредитом, розмір облікової ставки, крім того, позивачем не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості, а саме: обґрунтованого розрахунку заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 5 460 грн. 63 коп.,  а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення нарахованих та несплачених відсотків за користування  кредитом.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції,  з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове  рішення повинно  ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним  є рішення, ухвалене  судом відповідно до норм матеріального  права із дотриманням  норм  процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому  засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає з наступних підстав.
Відповідно до положень статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей  205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Вказана Заява, яка підписана сторонами, містить в собі всі істотні умови кредитування, а саме: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75000.00 грн. (п.1.2. Договору); Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору);  Процентна ставка, відсотків річних:42, 0% - для карт Універсальна,  40.8 % -для карт Універсальна GOLD; Тип процентної ставки- фіксована(п.1.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); Процентна ставка, яка застосовується про невиконанні зобов'язання щодо повернення кредиту , відсотків річних 84%- для карт Універсальна, 81, 6% -Універсальна GOLD (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). 
24 лютого 2023 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов і правил надання послуг.
Відповідно до вказаної заяви сторони погодили: Тип кредиту - відновлювана кредитна лінія. (п.1.2. Договору); Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору);  Процентна ставка, відсотків річних:42, 0% - для карт Універсальна,  40.8 % -для карт Універсальна GOLD; Тип процентної ставки- фіксована (п.1.3 Договору); Процентна ставка, яка застосовується про невиконанні зобов'язання щодо повернення кредиту , відсотків річних 84%- для карт Універсальна, 81, 6% -Універсальна GOLD (п.1.5. Договору). 
24 лютого 2023 року ОСОБА_1 також підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля Додаткову угоду                                    № SAMDNWFC00038847902_01 до Кредитного договору від 24.02.2023 року.
Відповідно до п. 1. Додаткової угоди сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін: 1. Тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; 2. Строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди ( п.п. 1.1., 1.2.) 3. Процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3. Договору). 4. Мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту.
Відповідач- ОСОБА_1 з викладеними у заяві умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого заяви містять його підпис.
Тобто, сторонами були погодженні всі істотні умови договору, зокрема, і розмір відсотків за користування кредитним коштами.
Таким чином, підписавши Заяви приєднання до Умов та правил надання послуг від 26.02.2013 року, від 11.03.2023 року, від 24.02.2023 року та додаткову угоду від 24.02.2023 року, відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов'язання.
Вказані договори у судовому порядку недійсними не визнавалися, а тому підлягають виконанню.
З виписки  АТ КБ "ПриватБанк" про рух коштів за договором  № б/н, укладеним із   ОСОБА_1 , за період з 16 листопада 2017 року по 12 квітня 2024 року вбачається, що відповідач користувався наданими банком коштами та частково погашав заборгованість.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ  КБ «ПриватБанк», відповідач  має заборгованість  за  договором № б/н від 26.02.2013 року у розмірі                          80 528.79 грн., яка складається з наступного: 75 068, 16 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 460.63 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
        ОСОБА_1 розмір наявної у нього заборгованості жодним чином не спростував. Будь-яких заперечень щодо факту отримання від банку кредитних карток,  користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надав.
Таким чином, суд першої інстанції помилково вважав, що із наданого позивачем договору неможливо встановити розмір процентної ставки  за користування кредитом оскільки, підписавши  викладені у заявах  про приєднання до Умов та Правил  надання послуг від 26.02.2013 року, від 11.03.2023 року, від 24.02.2023 року та додатковій угоді від 24.02.2023 року умов кредитування, сторони в подальшому їх виконували, угод про зміну умов кредитування не підписували, а тому саме такі умови є погодженими сторонами.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про  обґрунтованість доводів апеляційної скарги  представника позивача щодо  неправильності  висновків суду першої інстанції про відмову в позові  в частині  стягнення  з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом та про наявність  законних підстав  для  задоволення позову в цій частині  та стягнення із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості  за процентами у розмірі 5 460, 63грн.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» -  Хитрової Любові Володимирівни підлягає  задоволенню, а  рішення Подільського районного суду м.Києва від 05 лютого 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками в сумі   5 460, 63 грн підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за відсотками в сумі 5 460, 63грн.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог- частина 2 статті 141 ЦПК України.
При подачі позовної заяви   позивачем   було сплачено   судовий збір  у розмірі 2 422,40 грн.
Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 05 лютого 2025 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 14360570) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі                 75 068  (сімдесят п`ять тисяч шістдесят вісім) грн. 16 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»   2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору, тобто, витрати по сплаті судового збору  за подання позовної заявив судом першої інстанції  в повному обсязі  стягнуті з відповідача на користь позивача.
При зверненні до суду апеляційної інстанції позивачем було сплачено судовий збір  у розмірі 3 633, 60 грн.
При цьому, як вбачається із апеляційної скарги, рішення Подільського районного суду м.Києва від 05 лютого 2025 року оскаржувалося  позивачем лише у частині відмови у стягненні відсотків у розмірі 5 460, 63грн, що становить 6,78 % від загального розміру пред?явлених вимог, а тому, відповідно до вимог частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання скарги підлягав обрахуванню та сплаті щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум), що становив 246,36  грн  (205,30 грн *150/100)*0,8.
За результатами апеляційного перегляду справи  апеляційну скаргу  Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено, рішення  суду в оскаржуваній частині скасовано та ухвалене нове судове рішення про задоволення   зазначених позовних вимог, а тому з відповідача  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню  судові витрати по  сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в частині оспорюваної суми, що становить суму 246,36  грн.
Керуючись ст.ст.3, 202, 203, 205, 207, 509, 526, 626, 628, 634, 638, 1048, 1054,    1056-1 ЦК України ст. ст. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Хитрової Любові Володимирівнизадовольнити.
Рішення Подільського районного суду м.Києва від 05 лютого 2025 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП- НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за відсотками у сумі 5 460 грн. 63 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП- НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 246,36 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                              Судді: