УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2025 року
м. Київ
справа № 587/3091/25
провадження № 51-2700 впс 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 587/3091/25) щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку статей 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вказане подання. Воно мотивовано тим, що кримінальне правопорушення ч. 5 ст. 407 КК та яке вчинене ОСОБА_4 , є триваючим, а його склад вважається закінченим з моменту прибуття військовослужбовця до військової частини, або затримання, або з`явлення з повинною до органу дізнання, слідчого або військового прокурора, або з`явлення до військової комендатури тощо. 
Відповідно до змісту обвинувального акта, кримінальне правопорушення було розпочато 17 квітня 2025 у населеному пункті Низи Сумського району Сумської області, а закінчено у м. Одеса - за місцем знаходження ІНФОРМАЦІЯ_1 - у АДРЕСА_1 , до якого ОСОБА_4 було доставлено працівниками Національної поліції України, та на територію якого, не поширюється юрисдикція Сумського районного суду Сумської області. 
Учасникам провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання, проте вони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Клопотань про відкладення розгляду подання не надходило.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як убачається з наявних матеріалів, у провадженні Сумського районного суду перебуває кримінальне провадження № 62025170040009797 від 04 червня 2025 року (справа № 587/3091/25) щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК. Судовий розгляд не розпочато.
Місце і час вчинення кримінального правопорушення є ознаками об`єктивної сторони, які позначають, де і коли кримінальне правопорушення вчинено, тобто певну територію, де воно було розпочато, продовжено, закінчено або припинено.
Визначення територіальної підсудності кримінального провадження щодо триваючого кримінального правопорушення пов`язано з особливостями його вчинення. Триваючим є правопорушення, яке починається актом вчинення протиправного діяння, за яким триває протиправний стан безперервного його здійснення протягом певного проміжку часу. Місцем вчинення триваючого кримінального правопорушення є та територія, де діяння було розпочато, де воно безперервно здійснювалось до його припинення.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК є триваючим та вважається закінченим з моменту прибуття військовослужбовця до військової частини, або затримання, або з`явлення з повинною до органу дізнання, слідчого або військового прокурора, або з`явлення до військової комендатури тощо. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК, прокурор викладає фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону й статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. 
Із викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення  ОСОБА_4  самовільно залишив місце служби та перебував за його межами, проводив час на власний розсуд, не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за реальної можливості для цього. 
Із обвинувального акту не вбачається конкретного місця, де саме протиправні діяння  ОСОБА_4  були припинені, тобто місце вчинення кримінального правопорушення не встановлене. Водночас, м. Одеса має адміністративно-територіальний поділ, де здійснюють правосуддя чотири районні суди - Київський, Пересипський, Приморський та Хаджибейський. Вказані обставини позбавляють можливості суд касаційної інстанції визначитись до якого місцевого суду необхідно направити вказане кримінальне провадження.
Посилання у поданні на місце доставлення  ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як на місце припинення кримінального правопорушення, не відповідає загальним положенням щодо визначення місця вчинення триваючого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК та практиці Суду. 
У зв`язку з цим подання Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з Сумського районного суду Сумської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів для розгляду є необґрунтованим, а тому підстав для його задоволення немає.
Керуючись вимогами ст. 34 КПК, Суд
постановив:
Подання Сумського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження (справа № 587/3091/25) щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                          ОСОБА_3