ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2025 р. 	Справа № 520/16565/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/16565/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
07.04.2025 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просив суд зобов`язати Харківський національний університет повітряних сил імені І. Кожедуба подати звіт про виконання рішення суду у справі №520/16565/24 від 09.09.2024 року в порядку передбаченому статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування заяви зазначено, що 20.01.2025 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бакшеєвим Сергієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження №76820870. Станом на 29.01.2025 року відповіді від Боржника не надходило, рішення суду не виконано, тоді виконавець подав Вимогу до Боржника 29.01.2025 року. Станом на 20.03.2025 року відповіді від Боржника не надходило, рішення суду не виконано, тоді виконавець подав ще одну Вимогу до Боржника 20.03.2025 року. 07.04.2025 року Боржник надав відповідь до відділу державної виконавчої служби, що згоди не оскаржувати судове рішення не було і тому виконати рішення суду не можуть.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 09.09.2024 року по справі №520/16565/24 - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі №520/16565/24 скасовано.
Справу за позовом ОСОБА_2 до Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 09.09.2024 року по справі №520/16565/24 - відмовлено.
Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року у справі №520/16565/24 та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №520/16565/24 від 09.09.2024 року у порядку передбаченому ст. 382 КАС України.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що невиконання остаточного рішення суду з підстав відсутності коштів не є поважною причиною, за якою боржник звільняється від такого обов`язку, та відповідно не може підтверджувати фактичне виконання рішення суду. Крім того, позивач зазначив, що з аналізу статті 382 КАС України, судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), а тому для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.
Відповідач, подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив  суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи те, що від учасників справи не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участю, правовідносини та предмет доказування у справі, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.
За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга).
Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовивши у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №520/16565/24 суд першої інстанції виходив з того, що у судовому рішенні чітко визначено порядок і спосіб його виконання, судове рішення, яке набрало законної сили обов`язкове для виконання, а виконавчий лист №520/16565/24, виданий Харківським окружним адміністративним судом перебуває на виконанні державної виконавчої служби.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.
Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.
Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль.
Так, згідно статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
За приписами статті 382 КАС України визначено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина перша). Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви (частина четверта). За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання (частина п`ята).
Тобто саме суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, може ухвалити рішення щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, тоді як відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
Особливості розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення закріплено у статті 382-1 КАС України.
Частиною першою статті 382-1 КАС України визначено, що суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 КАС України).
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є одним і заходів судового контролю покликаного забезпечити своєчасне виконання суб`єктом владних повноважень своїх зобов`язань у межах відповідної справи.
Водночас, як обставини, що можуть свідчити про невиконання рішення суду відповідачем-суб`єктом владних повноважень потрібно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Як встановлено матеріалами справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 року по справі № 520/16565/24 адміністративний позов ОСОБА_2 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба щодо ненарахування ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку перерахунку та виплати суми грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 26.06.2020 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 27.02.2024 року (по день фактичної виплати), відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2024 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення ХОАС від 09.09.2024 залишено без змін.
20.01.2025 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 76820870.
Державним виконавцем направлено до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба вимогу від 29.01.2025, в якій просив повідомити про поважні причини невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/16565/24, зазначити, які заходи вжиті Харківським національним університетом повітряних сил імені Івана Кожедуба для виконання рішення, або надати документальні в підтвердження виконання рішення суду.
Окрім того, державним виконавцем направлено до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба вимогу від 20.03.2025, в якій просив повідомити, коли в останнє складалася заява-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішення судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення, за рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/16565/24 відносно ОСОБА_2 .
Відповідно до листа Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, адресованого головному державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сергію Башкеєву за № 176/176/100/753/972/пс від 31.03.2025, відповідач повідомив, зокрема, що станом на дату відповіді юридичною та фінансово-економічною службою Університету вживаються заходи щодо отримання від фінансово - економічного управління Командування Повітряних Сил ЗС України дозволу на виконання вищевказаних рішень суду, як того вимагає алгоритм дій стосовно отримання письмової згоди не оскаржувати судове рішення щодо виплат за загальним фондом КПКВ 2800 (в тому числі виплат вказаних у вищевказаних рішеннях суду), в разі отримання дозволу та відповідного фінансування, кошти будуть одразу виплачені на банківські реквізити позивача.
Так, з наданого до суду апеляційної інстанції відповідачем розрахунку потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення ХНУПС на червень 2025 року, судом встановлено, що   ОСОБА_2 включено до наведеного розрахунку з потреби до виплати грошового забезпечення за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» (а.с. 190).
Відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що до цього часу відповідні кошти, згідно поданих заявок на рахунок Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба не надходили.
З урахуванням наведених обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі №520/16565/24, відповідачем нараховано компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 27.02.2024 року (по день фактичної виплати), що підтверджується розрахунком потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення ХНУПС на червень 2025 року, за яким сума грошового забезпечення до виплати позивачу складає 3705,00 грн, отримано дозвіл від фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 на здійснення виплат, а також подано заявку на фінансування від 07.06.2025 №176/100/754/176 (а.с. 188-192).
Тобто, відповідачем вчинені дії спрямовані на фактичне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі №520/16565/24.
Доводи апеляційної скарги на те, що невиконання остаточного рішення суду з підстав відсутності коштів не є поважною причиною, за якою боржник звільняється від такого обов`язку, та відповідно не може підтверджувати фактичне виконання рішення суду, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки грошові кошти у вигляді заборгованості з грошового забезпечення, які належать позивачу, не є власністю Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, не знаходяться на його рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, після отримання їх від головного розпорядника коштів. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від волі Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.
Вказані висновки, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, викладені Верховним Судом у постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19.
Оскільки часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлюється об`єктивними причинами, а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення, не отримано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі №520/16565/24.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не враховано приписи ч. 4 ст. 382 КАС України колегія суддів вважає помилковими, оскільки суд першої інстанції розглянув заяву позивача та прийняв рішення, а також відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, виходив з того, що відповідач вживає заходів щодо виконання рішення суду і не пов`язував підстави для встановлення судового контролю із вчиненням дій щодо примусового виконання рішення.
Інші доводи апеляційної скарги позивача зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді звіту неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відтак, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні об`єктивні, підтверджені належними і допустимими доказами, підстави вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. 
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Також, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 по справі № 520/16565/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій