УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/17512/24 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М. 
Категорія 53 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року 

       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Павицької Т.М., Шевчук А.М.,
з участю секретаря 
судового засідання         Смоляра А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 295/17512/24 за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Горлова Єгора Сергійовича до приватного підприємства «Євродом Комфорт», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Горлова Єгора Сергійовича на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 08 травня 2025 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горлов Є.С. звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на користь позивача 247 714,12 грн збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з яких 170 214,12 грн - збитки, завдані транспортному засобу, 70 000,00 грн - моральна шкода та 7500, 00 грн - витрати на проведення експертизи, а також судові витрати.
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 08 травня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.
У поданій апеляційній скарзі, представник позивача просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Зазначає, що 13 лютого 2025 року секретарем судового засідання засобами телефонного зв`язку перед судовим засіданням його було повідомлено про те, що судове засідання не відбудеться у зв`язку із перебуванням судді на навчанні. За таких обставин він та позивач не з`явились в судове засідання, керуючись повідомленням уповноваженого працівника суду. Також ним не подавалися будь-які заяви щодо неявки у судове засідання.
Наступне судове засідання, що було призначено на 24 березня 2025 року, не відбулось у зв`язку з тим, що напередодні призначеного часу проведення судового засідання надійшло повідомлення від невстановленої особи про замінування суду, у зв`язку з чим працівників суду та відвідувачів було евакуйовано із приміщення, а сам доступ до приміщення було з очевидних причин обмежено Службою судової охорони.
Дані обставини, неявки в ці судові засідання не можуть вважатись такими, на які представник позивача не з`явився без поважних причин, не повідомивши суду причини такої неявки, оскільки в будь-якому випадку такі судові засідання не відбулись би з незалежних від представника причин, а справи були б зняті з розгляду. 
Стосовно судового засідання 08 травня 2025 року, після неявки на яке судом було залишено позовну заяву без розгляду зазначає наступне. 
Вказаному судовому засіданню передувало подання відповідної заяви про його відкладення, яка не була взята до уваги судом, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.
Натомість, на момент подання такої заяви в розпорядженні представника позивача були відсутні докази зайнятості в іншому судовому засіданні, а тому такі додав до апеляційної скарги. 
В свою чергу, за умов вищеописаних обставин, беручи до уваги, що судом не оцінювалась така складова, як поважність причин неявки в судове засідання 08 травня 2025 року, а оцінювалась лише кількість неявок, остання не може вважатись повторною, з огляду на що унеможливлює залишення судом позовної заяви без розгляду.
Отже, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, а відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з подальшим направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Горлов Є.С. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають доводам поданої скарги.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилися в судові засідання.
Колегія суддів не повністю погоджується з висновками суду, з огляду на таке.
Відповідно до статті 2 ЦПК України справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави є завданням цивільного судочинства.
Згідно частин 1 і 2 статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно з частиною 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами, обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 49 України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;.

Зі змісту вказаних норм слідує, що умовою залишення позовної заяви без розгляду є саме повторна неявка як у підготовче засідання, так і в судове засідання належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.
При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22), а відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. 
Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. 
Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Європейський Суд з прав людини у рішенні "МПП "Голуб" проти України" від 18 жовтня 2005 року відзначив, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
У справі "Церква села Сосулівка проти України" у рішенні від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини у пункті 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. 
Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі №465/205/17 (провадження № 61-9536св21).
З матеріалів справи убачається, що справа до розгляду призначалась на 13 лютого 2025 року, в цей день розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Чішман Л.М. відповідно до наказу № 25-В у відпустці (а.с.90), розгляд справи було відкладено на 24 березня 2025 року, о 14:45 год.
Обізнаність сторони позивача про дату, час і місце розгляду цієї справи на зазначені дати підтверджується матеріалами справи.
Згідно протоколу судового засіданні № 4254412 від 24 березня 2025 року судове засідання розпочато о 14:53:06 у якому брали участь представники відповідачів (а.с.102-104). У зв`язку з неявкою в дане судове засідання позивача та його представника, розгляд справи було відкладено на 08 травня 2025 року о 12:00 год. 
Адвокатом Горловим Є.С. який діє в інтересах позивача на останнє судове засідання було подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.111).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судове засідання, 24 березня 2025 року, не відбулось у зв`язку з тим, що напередодні призначеного часу проведення судового засідання надійшло повідомлення про замінування суду знайшли своє підтвердження. 
Так, представником позивача долучено до матеріалів справи відповідь голови Корольовського районного суду на адвокатський запит від 15 травня 2025 року за Вх. №18332 в порядку статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з якої вбачається, що: 
«24 березня 2025 року о 14:32 на офіційну електронну адресу Корольовського районного суду м. Житомира надійшло повідомлення про те, що в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться саморобний вибуховий пристрій. У зв`язку з цим працівники та відвідувачі були евакуйовані, а доступ до будівлі суду було тимчасово обмежено. 
Інформацію про завершення обстеження приміщення суду та відсутність загрози вибуху було отримано від працівників Служби судової охорони у телефонному режимі о 15:58. Точний час завершення обстеження та відновлення доступу до приміщення суду Ви можете дізнатися у працівників поліції.».
Із досліджених доказів можна зробити висновок, що позивач та його представник були обмежені у відвідуванні Корольовського районного суду 24 березня 2025 року з 14:32 год до 15:58 год, а зважаючи на те, що розгляд справи був призначений на 24 березня 2025 року, о 14:45 год, тому їх неявка в дане судове засідання була поважною.
Що стосується судового засідання, яке було призначене на 08 травня 2025 року о 12:00 представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він був зайнятий в інших судових засіданнях.
За наведених обставин, не можна вважати повторною другу поспіль неявку позивача у судове засідання.
На підставі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Тому заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За таких обставин та на переконання апеляційного суду, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є помилковою, а тому, відповідно до положень статті 379 ЦПК України, підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Горлова Єгора Сергійовича задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 08 травня 2025 року скасувати і направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                Судді

Повний текст постанови складений: 01 серпня 2025 року.