Справа № 302/906/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        01 серпня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.,
суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 грудня 2024 року у складі судді Сидоренка Ю.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,
в с т а н о в и в :
У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2074317. 
Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами договору.
Позивач вказує, що підписанням договору, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма істотними його умовами і йому була надана вся інформація, передбачена вимогами діючого законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору.
Разом з тим, відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитними коштами, не сплачує.
29.11.2021 укладено договір №29/11-1, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2074317 від 27.09.2021.
10.01.2023 укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2074317 від 27.09.2021. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2074317 від 27.09.2021.
Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2074317 від 27.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23652,19 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту; 13 470,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 160,00 грн інфляційні збитки; 22,19 грн. нараховані 3% річних, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому позивач просив: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит за № 2074317 від 27.09.2021 у розмірі 23652,19 грн. та понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. 
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 грудня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, буд.3, офіс 306, код ЄДРПОУ - 44276926) заборгованість за кредитним договором №2074317 від 27.09.2021 в загальному розмірі - 23652 (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят дві) гривні 19 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000,00 гривень, заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 13470,00 гривень, інфляційні збитки – 160,00 грн; нараховані 3% річних в сумі 22,19 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (юридична адреса: 01133, м. Київ вул. Мечнікова, буд.3 офіс 306, код ЄДРПОУ - 44276926) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, а всього стягнуто - 6028,00 (шість тисяч двадцять вісім) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що матеріали справи містять достатні, допустимі, достовірні та необхідні докази укладення кредитного договору від 27.09.2021 №2074317. Стверджує, що наявна у матеріалах справи платіжна інструкція є недостовірним, сумнівним або підробленим доказом. Вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлено факт (обставину) надання коштів кредит на виконання кредитного договору від 27.09.2021 №2074317. Вказує, що у матеріалах справи відсутні достовірні докази відступлення права вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані – це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних – фізична особа, персональні дані якої обробляються; згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 27.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір №2074317 (далі – Договір).
Договір підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатором B343493.
До кредитного договору №2074317 від 27.09.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 , позивачем долучено Паспорт споживчого кредиту, Графік платежів та Заявку на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 , які також підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатор B343493.
Таким чином, враховуючи, що кредитний договір №2074317 від 27.09.2021 укладено його сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», чому передувала верифікація відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі із зазначенням своїх особистих даних, зокрема, РНОКПП, серії та номеру паспорту, адреси реєстрації місця проживання, реквізитів карткового рахунку, номеру телефону, а вказані у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, відтак вказане підтверджує факт його укладення.
Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2022 року у справі №757/40396/20 (провадження №61-850св22).
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що Договір містить РНОКПП ОСОБА_1 , його номер телефону, адресу реєстрації місця проживання, і саме такі дані про себе він зазначає у апеляційній скарзі, тобто вони є актуальними та дійсно йому належать.
Таким чином, підписавши кредитний договір №2074317 від 27.09.2021,  ОСОБА_1  посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Згідно умов кредитного договору: сума (розмір) кредиту складає 10 000 грн. (п.1.3. Договору); строк кредиту – 30 днів (основний строк, строк А) (п.1.4. Договору); термін (дата) повернення кредиту – 27.10.2021 (п.1.5. Договору).
Відповідно до п.1.6. Договору слідує, що з 1-го по 30-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,9900%.
Згідно з п. 2.1. Договору кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі грошових коштів у національній валюті України шляхом видачі готівки з каси кредитодавця або шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника після підписання сторонами договору. Реквізити банківської картки позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем: 410245ХХХХХХ2654 (п.2.3. Договору).
На виконання умов укладеного договору №2074317 від 27.09.2021 кредитодавцем перераховано грошові кошти на платіжну картку позичальника НОМЕР_2 в сумі 10 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №447522613 (дата та час оплати - 27.09.2021 о 08:31 год.), призначення платежу: видача кредиту згідно договору №2074317 від 27.09.2021 року.
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10 000 грн. підтверджується також листом Акціонерного товариства «Сенс Банк» №9449-БТ-32.2/2024 від 27 серпня 2024 року, згідно якого слідує, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито картку № НОМЕР_2 , до якого долучено виписку по особовому рахунку  НОМЕР_3 .
Згідно даної виписки вбачається, що 27.09.2021 о 08:31 год. на платіжну картку ОСОБА_1 зараховано кредитні кошті в сумі 10 000 гривень.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти (10 000 грн.) на банківський рахунок  ОСОБА_1 , який самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної картки.
Згідно п.1.7. Договору сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1.6. та повернення кредиту у визначений в п. 1.5. термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів (строк Б, пролонгований строк), а зазначена в п.1.5 Договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (строку Б) позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50% від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку (п.1.7. Договору).
Відповідно до п.1.8. Договору сторони домовилися, що строк надання кредиту може бути подовжений та змінена дата повернення кредиту (п.1.5. або з урахуванням пролонгацій згідно п.1.7) у разі виконання певних дій позичальником, а саме: подовження строку надання кредиту протягом строку А здійснюється шляхом погашення позичальником всіх нарахованих процентів на дату такого погашення. У такому разі термін надання кредиту вважається подовженим на кількість днів, за які погашені нараховані проценти, на умовах, передбачених п.1.6. Договору, а вказана в п.1.5 Договору дата повернення кредиту подовжується на відповідну кількість днів (п.1.8.1. Договору); подовження строку надання кредиту протягом пролонгованого строку (строку Б) здійснюється шляхом сплати позичальником суми нарахованих процентів протягом строку А та строку Б. У такому разі термін надання кредиту вважається подовженим на 30 днів на умовах, передбачених п.1.6. Договору, а вказана в п.1.5. (або з урахуванням пролонгації згідно п.1.7) Договору дата повернення кредиту подовжується на відповідну кількість днів.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором Товариством Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» станом на 27.01.2022, слідує, що 27.10.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5970 грн. У зв`язку з чим, у відповідності до п.1.8.1. Договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів (до 26.11.2021).
У зв`язку з невиконанням надалі ОСОБА_1 умов договору в межах погодженого продовженого строку кредитування (30 днів), у відповідності до п.1.7. Договору первісним кредитодавцем було автоматично пролонговано строк його дії ще на 30 днів зі сплатою процентів в розмірі 2,50% від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку. 
З розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» вбачається, що станом на 27.01.2022, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №447522613 від 27.09.2021, становить 23470,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту)- 10000 грн., заборгованість за нарахованими відсотками – 13470 грн. 
Правильність поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалася, а відтак такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи слідує, що 29 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (додаток №1 до Договору), укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками.
Відповідно до Реєстру Боржників до договору відступлення прав вимоги №29/11-1 від 29.11.2021 слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2074317 від 27.09.2021 у розмірі 23470 грн., з яких: 10 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 470 грн. – сума заборгованості за відсотками.
10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у повному обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами) з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них.
Згідно Реєстру Боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2074317 від 27.09.2021 у розмірі 23652,19 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту; 13 470,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 182,19 грн. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.
Договір та Реєстр Боржників підписано представниками сторін та скріплено печатками.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2074317 від 27.09.2021 у розмірі 23652,19 грн.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2074317 від 27.09.2021 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» станом на 04.06.2024 становить 23 652,19 грн., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 470 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 160 грн. – інфляційні збитки; 22,19 грн. – нараховані 3% річних.
Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором №2074317 від 27.09.2021 матеріали справи не містять.
З огляду на наведене, оскільки у погоджений сторонами строк ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти, які правомірно нараховано кредитором у межах строку дії кредитного договору, а також інфляційні збитки та 3% річних, у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення у примусовому порядку з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2074317 від 27.09.2021 у розмірі 23 652,19 грн., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 470 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 160 грн. – інфляційні збитки; 22,19 грн. – нараховані 3% річних.
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31 грудня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2025 року.

Головуючий:                                

Судді: