КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/2855/2025
 
П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

            21 травня 2025 року                                                                       місто Київ
                                                                                                 справа № 755/722/25
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника -адвоката Гаврика Антона Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник -адвокат Гаврик А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що безпосередньо перед зупинкою він вживав фруктовий сік, який знаходився в його автомобілі.
Вказував, що відповідно до п.3.1 Інструкції до газоаналізатору Drager 6820 у випадку вживання особою фруктових соків, її огляд на стан сп`яніння може відбуватись не раніше 15 хвилин після вживання таких напоїв, при цьому на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 було зупинено о 09.49 год., а огляд на стан сп`яніння було проведено о 09.54 год., тобто з моменту вжиття ОСОБА_1 фруктового соку до моменту проходження ним огляду на стан сп`яніння пройшло менше 15 хвилин. 
Зазначав, що під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не роз`яснили порядок роботи приладу «Драгер», а працівник поліції, бачивши, що в автомобілі ОСОБА_1 знаходиться фруктовий сік перед проходженням огляду не дотримався 15-хвилинної перерви, а відразу в порушення інструкції провів огляд на стан сп`яніння. 
Посилався на те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням Інструкції до газоаналізатору Drager 6820, що свідчить про недійсність та недостовірність результатів огляду ОСОБА_1 та виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП.
Вказував, що враховуючи те що результат огляду ОСОБА_1 перебуває в межах дозволеного, оскільки не перевищує 0,5 г чистого алкоголю на літр крові відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, а також наявність порушення порядку використання приладу Драгер та враховуючи, що ОСОБА_1 жодного разу не висловив свою згоду з результатами огляду, то підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності відсутні.
У судове засідання апеляційного суду, призначене на 21 травня 2025 року о 11.45 год., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Гаврик А.В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника-адвоката Гаврика А.В., який діє в його інтересах такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу у його відсутність.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 2.9 а) ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №195338, 13 грудня 2024 року о 09:50 год. в м. Київ по Воскресенському проспекту, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VolkswagenTransporterд.н.з.  НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager6820при безперервній відеофіксації на нагрудний відеореєстратор 473926, проба позитивна 0,37 % (проміле), чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2024 року серії ЕПР1 №195338. Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 . Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав;
даними проведеного тесту за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 6820, за результатами якого у   ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,37%;
актом огляду на стан cп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №4 полку №2 УПП в місті Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Мельником В.В.;
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3653796 від 13 грудня 2024 року, відповідно до якої  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporterд.н.з.  НОМЕР_1 , 13 грудня 2024 року о 10:26:11 год. у місті Київ по Воскресенському проспекті, 4, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП;
відеозаписом з бодікамери.
Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не роз`яснили порядок роботи приладу «Драгер», а працівник поліції, бачивши, що в автомобілі ОСОБА_1 знаходиться фруктовий сік перед проходженням огляду не дотримався 15-хвилинної перерви, а відразу в порушення інструкції провів огляд на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували факт вживання ОСОБА_1 фруктового соку, а також як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, останній не повідомляв працівників поліції про вживання ним безпосередньо перед зупинкою фруктового соку. 
Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням Інструкції до газоаналізатору Drager 6820, що свідчить про недійсність та недостовірність результатів огляду ОСОБА_1 та те, що ОСОБА_1 жодного разу не висловлено згоди з результатами огляду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не висловлював будь яких заперечень щодо результату після проведення тесту на алкотестері Драгер. Крім того, останній підписав чек з алкотестеру Драгер та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3653796 від 13 грудня 2024 року, не зазначивши при цьому жодних зауважень.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що результат огляду ОСОБА_1 перебуває в межах дозволеного, оскільки не перевищує 0,5 г чистого алкоголю на літр крові відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
У статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
Проте, Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,5 %у повітрі, що видихається, що й має місце в національному законодавстві України, яким встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові 0,2 %.
Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що вказаний результат тесту 0,37 %, знаходиться в межах можливої похибки вимірювань. 
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 а) ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.
Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено. 
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника -адвоката Гаврика Антона Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року - залишити без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                Борисова О.В.