УХВАЛА

30 липня 2025 року 
м. Київ

справа №560/14043/24
адміністративне провадження № К/990/26133/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року
у справі №560/14043/24
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі також - відповідач, скаржник), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 10 лютого 2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березня 2018;
- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення (у тому числі усіх належних при звільненні виплат з 29 січня 2020 року по 10 лютого 2022 року з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року, "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року, "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року ;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 10 лютого 2022 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року. 
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 рок по 31 грудня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, з 01 січня 2022 року по 10 лютого 2022 року (у тому числі усіх інших належних при звільненні виплат), виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року , "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року, "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року з урахуванням раніше проведених виплат.
Визнано протиправним застосування Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України під час нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року місяця підвищення доходів для розрахунку індексації січня 2016.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 як місяця підвищення доходів для розрахунку індексації, з урахуванням раніше проведених виплат.
У задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2025 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги, в якій навести підстави касаційного оскарження із врахуванням зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали вимог, надання документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі, а також доказів надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду цієї касаційної скарги у складі: Жука А.В. (головуючий суддя), Мельник-Томенко Ж.М., Мацедонська В.Е.
Згідно довідки про доставку електронного листа, ухвала Верховного Суду від 03 липня 2025 року отримана скаржником - 04 липня 2025 року о 00:53.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Абзацом другим частини шостої статті 251 КАС України визначено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, з урахуванням зазначених норм КАС України, ухвала Верховного Суду від 03 липня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху вважається врученою скаржнику 04 липня 2025 року, а останнім днем для усунення недоліків касаційної скарги є 14 липня 2025 року.
Станом на день постановлення цієї ухвали будь-яких заяв чи клопотань на усунення недоліків касаційної скарги від скаржника до Суду не надходило.
Тобто, в установлений строк недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, скаржником не усунуто.
Згідно частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала. 
Керуючись частиною 4 статті 169, статтею 330, частиною 7 статті 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі №560/14043/24 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді 	 А.В. Жук  	
          	 Ж.М. Мельник-Томенко   В.Е. Мацедонська