ПОСТАНОВА 
Іменем України

22 липня 2025 року                                                         м. Кропивницький

справа № 398/4125/24
провадження № 22-ц/4809/752/25 

       Кропивницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді – Письменного О.А.,
суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2025 року (суддя Москалик В.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

В серпні 2024 року ТОВ "Фінфорс" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 27 вересня 2021 року № 1620173-А в розмірі 52258 грн, судовий збір 3028 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 27 вересня 2021 року між ТОВ "СС Лоун" та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір 1620173-А, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 1406-1 від 14.06.2021. ТОВ «СС ЛОУН» свої зобов`язання перед відповідачем виконало належним чином шляхом зарахування кредитних коштів на суму 20000 грн на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 , строк користування кредитними коштами з 27 вересня 2021 року до 26 жовтня 2021 року. У встановлений термін відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Також відповідачка та первісний кредитор уклали 6 додаткових угод про продовження строку користування кредитними коштами. Загальний продовжений строк користування кредитними коштами складає 46 днів. При цьому позичальник сплачує стандартну процентну ставку 1,99% за кожен день користування такими кредитними коштами. Також кредитний договір було автопролонговано, строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів з процентною ставкою 2,99%. У встановлений строк нової дати повернення кредиту (31 грудня 2021 року) відповідач не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 20000 грн - сума кредиту та 32 258 грн - нараховані проценти.
Зазначає, що 26 січня 2022 року ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» уклали договір факторингу № 40071779-139, за умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» відступило ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за кредитним договором № 1620173-А від 27 вересня 2021 року на загальну суму 52 258 грн. Про відступлення права грошової вимоги ТОВ «Фінфорс» за кредитним договором ТОВ «СС ЛОУН» повідомило відповідача шляхом направлення 26 січня 2022 року на її електронну адресу електронного листа.
Станом на день звернення із цією позовною заявою заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не виконана і складає 52 258,00 грн, з яких:
20 000,00 грн - сума кредиту та 32 258,00 грн - нараховані проценти, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Судові витрати в справі залишено по фактично понесеним.
В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити. Послався на те, що суд неповно і неуважно дослідив надані позивачем докази, які мають важливе значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено,що 10.09.2020 ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім» уклали договір №1009/20-1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, за умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» як клієнт доручив ТОВ «ФК «Контрактовий дім» за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил Міжнародної платіжної системи (МПС) для сервісів Visa Direct /Master Card Money Send; отримувач - фізична особа-резидент України, якій клієнтом за посередництвом фінансової компанії переказується платіж відповідно до правил МПС для зазначених сервісів.
27.09.2021 ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» уклали електронний кредитний договір № 1620173-А (далі - кредитний договір), сума кредиту - 20000 грн, строк кредиту з 27.09.2021 до 26.10.2021, запланована дата повернення кредиту 26.10.2021, акційна процентна ставка за користування кредитом - 0,597% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, реальна річна процентна ставка - 695,34%, загальна вартість кредиту - 23582 грн (пп. 2.6.1, 2.6.2, 2.6.3, 2.6.4, 2.6.5 п 2.6) стандартна (базова) процентна ставка - 1,99% в день (п.1.17), підвищена процентна ставка - 2,99% в день (застосовується у випадку автопролонгації строку дії договору відповідно до п.п.1.22, 6.5, 6.6, якщо позичальник не повернув кредит та проценти за користування кредитом протягом строку дії договору). Кредитний договір та паспорт споживчого кредитування підписаний відповідачкою генерованим особистим ключем.
26.01.2022 ТОВ «СС ЛОУН» (як клієнт) та ТОВ «Фінфорс» (як фактор) уклали договір факторингу №40071779-139, згідно з п. 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату (далі «винагорода»), а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за яким настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (сума наданого кредиту чи позики), проценти, комісію, неустойку (пеня, штраф) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі прав грошових вимог, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав грошової вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами реєстру прав грошових вимог згідно додатку №1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права грошових вимог.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр права грошових вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав грошових вимог та є невід`ємною частиною цього договору.
Фактор сплачує клієнту ціну продажу, передбачену п. 2.3. цього договору, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта, вказаний в п. 13 цього договору наступним чином: перший платіж у розмірі 100 000 грн фактор сплачує клієнту протягом 30 банківських днів з дня підписання договору сторонами, залишок ціни продажу у розмірі становить 555 272,66 грн, без ПДВ, фактор сплачує клієнту в строк до 25.01.2023.
Згідно з п. 3.1. договору факторингу право грошової вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав грошових вимог (що складається та підписується сторонами відповідно до форми, наведеної у додатку №1 до цього договору).
Позивачем долучено до матеріалів справи витяг від 22.07.2024 з додатку №1 "Реєстр прав грошових вимог до договору факторингу № 40071779-139 від 26.01.2022", підписаний в односторонньому порядку директором ТОВ «Фінфорс» та скріплений печаткою ТОВ «Фінфорс».
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до відповідача за кредитним договором.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
За статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За змістом пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до частини 1статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр боржників (договорів), права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані щодо цього кредитного договору.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17.
Для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором (правова позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17).
На підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором позивач надав копію договору відступлення прав вимоги №40071779-139 від 26 січня 2022 року між ТОВ "Фінфорс" та ТОВ "СС Лоун" з додатками.
Відповідно до п. 3.1. договору факторингу, право грошової вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав грошових вимог. 
Проте, даний Реєстр не свідчить про те, що саме кредитний договір № 1620173-А від 27 вересня 2021 року увійшов до портфелю заборгованості, який придбав ТОВ "Фінфорс", оскільки був наданий до суду в незаповненому вигляді, з пустими графами (а.с.74).
В матеріалах справи наявний Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 40071779-139 від 26.01.2022 відповідно до якого ТОВ «Фінфорс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1620173-А від 27 вересня 2021 року в сумі 52258 грн з яких: 20000 грн загальна сума боргу по тілу кредиту, 28258 грн загальна сума по відсотках, 4000 грн додаткові відсотки.
Разом із тим, Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 40071779-139 від 26.01.2022 не є копією оригінального реєстру прав вимоги, який мав бути підписаний обома сторонами правочину. Витяг сформовано та підписано лише представником ТОВ «Фінфорс» та не містить підпису завіреної печаткою ТОВ «СС Лоун».
Встановивши, що позивачем не надано доказів щодо набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором № 1620173-А від 27 вересня 2021 року, у зв`язку з укладенням договору факторингу №40071779-139 від 26.01.2022 між між ТОВ "Фінфорс" та ТОВ "СС Лоун" суд правильно та обґрунтовано констатував, що факт переходу права вимоги з ОСОБА_1 до ТОВ "Фінфорс" не доведено.
Фактично наданий суду витяг не є витягом з оригінального реєстру боржників, оскільки по суті є аркушем паперу, на якому позивачем надрукована певна інформація, яка на його думку відповідає інформації, наявній в реєстрі боржників, що є додатком до договору факторингу. Іншими словами, зазначений документ є лише твердженням позивача, яке підлягає доведенню на загальних підставах.
При цьому, позивач не звернув уваги, що поданий в такий спосіб витяг, не є ідентичним поданню стороною письмового доказу в розумінні ст. 95 ЦПК України, та не є копією, як оригіналу документу (реєстру) так і витягу з нього.
У відповідності до вимог ч. 2-5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Оскільки оригінальний реєстр боржників є документом, що підписується всіма учасниками правочину, витяг з нього, як його частина, що стосується конкретного боржника, також має бути підписана як «Фактором» так і «Клієнтом».
Відсутність підпису «Фактора» на витягу з реєстру боржників не дає суду підстав вважати доведеним факт передачі права вимоги таким фактором «Клієнту», тільки тому, що останній стверджує про таку передачу.
Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісного кредитора до позивача за кредитним договором № 1620173-А від 27 вересня 2021 рок, що свідчить про відсутність у ТОВ «Фінфорс» права вимоги та є самостійною та достатньою підставою до відмови в задоволенні позову, незалежно від обґрунтованості вимог позивача по суті спору.
З огляду на вказане, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову обґрунтовано.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Фінфорс" залишити без задоволення.
Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22.07.2025.

Судді:

Письменний О.А. Дуковський О.Л. Дьомич Л.М.