ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/18194/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 липня 2025 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                                                                           
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:
23.05.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач, апелянт), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо непроведення перерахунку його пенсії з урахуванням раніше встановленого коефіцієнта заробітної плати при обчисленні його пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта заробітної в розмірі 2,36607 з дня звернення за перерахунком, а саме з 03.04.2023.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 березня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив провести перерахунок та виплату пенсії із застосуванням коефіцієнта заробітної в розмірі 2,36607. Відповідач своїм листом повідомив позивача, що станом на день звернення індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача становить 2,16238 і підстави для перерахунку відсутні. Не погоджуючись із такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом свої прав та інтересів щодо належного пенсійного забезпечення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення перерахунку його пенсії з врахуванням раніше встановленого коефіцієнта заробітної плати при обчисленні його пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта заробітної в розмірі 2,36607 з дня звернення за перерахунком, а саме з 03.04.2023.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року та 20 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області з 01.05.2018.
З 10.01.2013 на підставі розпорядження №340505 Шевченківського районного управління Пенсійного фонду України в м. Києві коефіцієнт заробітної плати з 01.10.2012 склав 2,36607.
З розрахунків заробітку, на підставі якого пенсія позивачу розрахована на сьогоднішній день вбачається, що коефіцієнт заробітної плати позивача складає 2,16238.
На цій підставі позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою від 14.03.2023 р., якою просив провести перерахунок та виплату його пенсії із застосуванням коефіцієнта заробітної плати в розмірі 2,36607.
Листом від 03.04.2023 відповідач повідомив що станом на сьогодні індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі позивача становить 2,16238 і підстави для перерахунку відсутні.
Розпорядженням №67779 від 16.06.2009 Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва з 10.06.2009 позивачу було призначено пенсію врахувавши страховий стаж та заробітну плату по 31.12.2008.
Під час проведення перерахунку пенсії відповідно до заяви від 08.10.2012 долучено індивідуальні відомості про застраховану особу по 2009 рік, але допризначення пенсії не було проведено.
При приведенні пенсійної справи у відповідність (на підставі листа Пенсійного фонду України від 14.04.2022 №7916-6003/К-03/8-2800/22) з моменту призначення пенсії, а саме з 10.06.2009 проведено перерахунок пенсії відповідно до діючого законодавства додавши страховий стаж та заробітну плату по 31.05.2009, місяць звернення за призначенням пенсії, відповідно і змінився коефіцієнт стажу та заробітної плати.
Позивач вважаючи, що має право на встановлення індивідуального коефіцієнта заробітної плати в розмірі з 2,36607, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати в розмірі з 2,36607 до 2,16238 під час перерахунку пенсії позивача порушує його права, оскільки позивач почав отримувати пенсію у значно меншому розмірі.
Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до частини першої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).
Пунктом 5 Порядку №22-1 передбачено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, пенсія призначається, відновлюється за наявними документами. У подальшому при надходженні додаткових документів пенсія перераховується зі строків, передбачених пунктом четвертим статті 45 Закону (абзаци перший, третій, четвертий).
Частиною ж четвертою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Водночас, абзацом п`ятим пункту 1.7 Порядку №22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Окрім цього, згідно з приписами пунктів 2.7, 4.1, 4.2 Порядку №22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.
Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Пунктом 30 Порядку №22-1 встановлено, що документи, необхідні для перерахунку пенсії, а саме: документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
Зміст наведених положень законодавства дає колегії суддів підстави для висновку, що пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати розмір заробітної плати (доходу), з яких обчислюється пенсія, натомість здійснює розрахунок такої на підставі документів, поданих особою при зверненні за її призначенням і наявних у матеріалах пенсійної справи, або пізніше, в порядку, встановленому для перерахунку пенсійної виплати, у межах передбачених законом строків відповідно до документів, поданих пенсіонером, в тому числі, додатково разом з відповідною заявою.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №600/42/16-а.
Як вбачається з матеріалів справи, з 10.01.2013 на підставі розпорядження №340505 Шевченківського районного управління Пенсійного фонду України в м. Києві коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 з 01.10.2012 склав 2,36607.
Під час проведення перерахунку пенсії відповідно до заяви від 08.10.2012 долучено індивідуальні відомості про застраховану особу по 2009 рік, але допризначення пенсії не було проведено.
При приведенні пенсійної справи у відповідність (на підставі листа Пенсійного фонду України від 14.04.2022 №7916-6003/К-03/8-2800/22) з моменту призначення пенсії, а саме з 10.06.2009 проведено перерахунок пенсії, додавши страховий стаж та заробітну плату по 31.05.2009, місяць звернення за призначенням пенсії, відповідно і змінився коефіцієнт стажу та заробітної плати.
Разом з тим, з розрахунків заробітку, на підставі якого пенсія позивачу розрахована на сьогоднішній день вбачається, що коефіцієнт заробітної плати позивача складає 2,16238, тобто у меншому розмірі, ніж на дату призначення пенсії ОСОБА_1 .
Згідно частини 2 ст. 40 Закону №1058-ІV, зокрема коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:
Кз = Зв : Зс, де:
Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Згідно п.п. «б» п.п. 9 п. 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2008, абзац 4 ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було викладено в новій редакції: «Зс (середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів».
Перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною четвертою ст. 42 зазначеного Закону. Цією нормою визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.
Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.
За висновками Верховного Суду у справі №804/9874/14 від 01 листопада 2018 року передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення. Під час здійснення такого перерахунку у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К). Тобто, перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону №1058-ІV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.
У відповідності до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, зменшенням індивідуального коефіцієнту заробітної плати ОСОБА_1 з 2,36607 до 2,16238 призвело до зменшення виплат, що в своїй природі призвело до звуження та порушення прав позивача, гарантованих Конституцією України та нормами міжнародного пpaва.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлені гарантії, спрямовані на недопущення звуження змісту та обсягу набутого права на пенсію під час здійснення її перерахунку.
Так, у відповідності до п. 4 розділу XV «Прикінцеві положення» вказаного Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанцій.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач:                                            В.Ю. Ключкович

Судді:                                                                      О.О. Беспалов 

                                                                                  І.О. Грибан