УХВАЛА

28 липня 2025 року 
м. Київ

справа № 340/2190/25
адміністративне провадження № К/990/30733/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гриціва  М.  І.,
суддів: Стеценка  С.  Г., Тацій Л. В.
перевірив касаційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації, Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до Кіровоградської обласної ради, Комунального підприємства «Регіональний центр розвитку послуг» про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, і
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Департаменту культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації, Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської обласної ради, яка полягає в тому, що Рада не вживає заходів для приведення до належного стану об`єкту культурної спадщини - пам`ятки архітектури місцевого значення з охоронним номером 107, історичною назвою «Біла їдальня графа Толстого», яка входить до «Комплексу будівель колишнього маєтку графа Толстого» та розташована на вулиці графа Толстого, 55 в смт Онуфріївка Олександрійського району Кіровоградської області, та зобов`язати Кіровоградську обласну раду привести в належний стан об`єкт культурної спадщини - пам`ятку архітектури місцевого значення з охоронним номером 107, історичною назвою «Біла їдальня графа Толстого», яка входить до «Комплексу будівель колишнього маєтку графа Толстого» та розташована на вулиці графа Толстого, 55 в смт Онуфріївка Олександрійського району Кіровоградської області, шляхом здійснення реставраційних робіт.
Кіровоградський окружний адміністративний суд ухвалою від 09 квітня 2025 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року, позовну заяву заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури на підставі пункту 7 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) повернув позивачу.
Заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури не примирився з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
За змістом частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
У цій справі суди попередніх інстанцій з`ясували, що право на звернення до суду з цим позовом заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури обґрунтовує наявністю як державного, так і суспільного інтересу, який полягає в охороні та збереженні культурних пам`яток для нинішнього і майбутніх поколінь, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави, зокрема й, Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.
Суд першої інстанцій, коли вирішив повернути позовну заяву, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив в того, що Відділ культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради, як юридична особа та сторона охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини №5 від 18  квітня 2024 року, наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, оскільки здатний особисто здійснювати свої процесуальні права та обов`язки спрямовані на забезпечення належного виконання умов охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини комунальним підприємством «Регіональний центр розвитку послуг».
Суд зауважив, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, та які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Такі висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №826/13768/16, від 26  травня 2020 року у справі №  912/2385/18 (частково), а також Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №  806/1000/17, від 19 липня 2018 року у справі №  822/1169/17, від 13 травня 2021 року у справі №806/1001/17 та від 05 грудня 2024 року у справі №  500/8268/23. 
Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. 
Суд апеляційної інстанції, коли ухвалював своє рішення послався на лист Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради від 03 квітня 2025 року, яким адресант повідомив Кіровоградську обласну прокуратуру про труднощі, які унеможливлюють звернення Відділу до суду з позовом про зобов`язання балансоутримувача до приведення пам`ятки архітектури в належний стан (недостатність (брак) фінансування), і з огляду на ці відомості з посиланням на правовий висновок постанови Верховного Суду в постанові від 20 березня 2025 року у справі №500/8168/23 про застосування норми права в подібних відносинах висловився, що якщо уповноваженому органу бракує [або він не має] коштів для сплати судового збору, то це не означає, що прокурор може перекладати на себе його [уповноваженого органу] зобов`язання без передбачених для цього законодавчих підстав.
До того ж, як зазначив суд апеляційної інстанції, сам по собі факт пасивної поведінки органів, до компетенції яких віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, у вигляді не подання (не звернення) з позовом упродовж певного часового періоду, не свідчить про неможливість виконання такими органами функцій із захисту інтересів держави.
Отож, суди першої і апеляційної інстанцій, коли застосовували приписи пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС України, правильно виснували про наявність причин для повернення позовної заяви позивачу, оскільки встановили, що прокурор не мав підстав для звернення до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів, які б спростовували зазначене.
Зважаючи на те, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25  червня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації, Відділу культури, туризму, молоді та спорту Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до Кіровоградської обласної ради, Комунального підприємства «Регіональний центр розвитку послуг», про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          М. І. Гриців
Судді                                                                                                              С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л.  В.  Тацій