ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 липня 2025 року                       місто Чернівці справа №727/13069/24
провадження №22-ц/822/570/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.
секретар Собчук І.Ю.
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 квітня 2025 року по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про збільшення розміру аліментів, головуючий в суді першої інстанції суддя Калмикова Ю.О.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Посилалася на те, що 07 вересня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який розірвано 07 липня 2022 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців.
У шлюбі народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2022 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 08 жовтня 2022 року.
Після ухвалення даного рішення суду змінилась низка обставин.
Зокрема, значно покращилось матеріальне становище платника аліментів.
У період з 01 січня 2023 року по 13 лютого 2024 року ОСОБА_2 тричі виїжджав за кордон, що підтверджується відповіддю на запит №:191712126 від 13 лютого 2024 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, сформована в рамках виконавчого провадження №70177169 державним виконавцем Першого ВДВС у м. Чернівці ПЗМУМЮ (м.Івано-Франківськ).
Крім того, у жовтні 2022 року та у травні 2023 року ОСОБА_2 відвідав Париж, а у серпні 2023 року побував біля монастирів Метеори в Греції, що вбачається з фото в мережі Instagram.
ОСОБА_2 визнає, що 26 січня 2024 року виїхав за кордон саме на роботу, що слідує з його відзиву на апеляційну скаргу у справі №727/614/24 про домашнє насильство.
У судовому засіданні по цій справі №727/614/24 в суді першої інстанції ОСОБА_2 заявив, що запропонував дітям, щоб вони виїхали з ним на територію Румунії, щоб перетнути кордон, оскільки він займається міжнародними перевезеннями. Це вбачається з тексту рішення суду від 31.01.2024 року.
У ІІІ кварталі 2023 року ОСОБА_2 отримав від АТ «Сенс Банк» дохід у розмірі 36 510,05 грн, ознака доходу «126» (додаткове благо), що слідує з інформації отриманої державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №70177169.
Згідно з роз`ясненнями НАЗК, кошти, отримані суб`єктом декларування або членом його сім`ї упродовж звітного періоду у формі кешбеку, бонусів у грошовій формі від банківських чи інших фінансових установ зазначаються у декларації саме як додаткове благо (ознака доходу «126») або інший дохід (ознака доходу «127»).
26 жовтня 2024 року ОСОБА_2 придбав транспортний засіб BMW, модель 530D, 2012 року випуску, 2993 см3.
Як відомо позивачці, цей же автомобіль (д.н.з НОМЕР_1 ) продавався на avto.ria.com за 15 500 дол. США.
При цьому, щодо даного автомобіля відсутній поліс внутрішнього страхування, натомість є діючий поліс міжнародного страхування (зелена картка № 91648178), що слідує з даних веб-порталу https://policy.mtsbu.ua/
Крім того, раніше, 21 червня 2024 року, ОСОБА_2 , успадкував частку в праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Що стосується позивачки, то вона з доньками проживає в АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 при цьому лікується від важкої хвороби.
Так, наприкінці 2019 року ОСОБА_1 встановлено діагноз: інвазивна протокова карцинома правої молочної залози. Позивачка на протязі цих років періодично проходить курси хіміотерапії, радіотерапію, у серпні 2020 року перенесла операцію (правосторонню лампектомію та дисекцію сторожового лімфовузла), проходить гормональну терапію, мусить періодично літати в Ізраїль на лікування задля свого виживання. У зв`язку з цим, позивачці встановлено інвалідність.
Вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів на утримання доньок сторін, оскільки після ухвалення рішення про стягнення аліментів ОСОБА_2 , використовуючи статус батька трьох неповнолітніх дітей, в умовах війни, почав виїжджати за кордон.
Маючи при цьому румунське громадянство, відповідач має можливість працювати в будь-якій державі Євросоюзу.
Старша дитина відвідує вже 11 клас Ліцею № 22, після чого планує вступати до вищого навчального закладу, у зв`язку із чим витрати на її утримання збільшуються.
Не кажучи вже про те, що порівняно з вереснем 2022 року споживчі ціни зросли приблизно на 44%.
За наведених обставин, враховуючи покращення фінансового становища платника аліментів, наявність у нього досить значних витрат, його роботу за кордоном, ріст цін, вважає, що розмір аліментів слід збільшити до 5000,00 грн. на кожну дитину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 квітня 2025 року позов  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про збільшення розміру аліментів задоволено.
Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 3000,00 грн. щомісячно на 5000,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_6 , які стягуються на підставі заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 вересня 2022 року у справі №727/5498/22.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Визнано недійсним з дня набрання цим рішенням законної сили виконавчий лист №727/5498/22 (№2/727/1336/22) від 07.09.2022 року, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про збільшення розміру аліментів.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Логінова М.Д., просив рішення скасувати та в позові відмовити повністю. Судові витрати покласти на відповідача. 
Посилається на те, що судом першої інстанції прийнято рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Вказав, що судом не враховано, що довідкою МСЕК позивачці встановлено третю групу інвалідності, яка встановлена на строк до грудня 2024 року, і яка не забороняє позивачці ходити на роботу, в довідці ЛКК зазначено «може працювати в своїй професії».
Відтак, на момент ухвалення даного рішення позивачка є особою, яка може працювати та так само надавати дітям матеріальну допомогу в рівних частках з батьком, що кореспондується з її обов`язком зазначеним в статті 141 СК України.
Вказав, що дев`ять тисяч аліментних зобов`язань, є більшим ніж половина середньої заробітної плати українця, а сплата п`ятнадцяти тисяч аліментних зобов`язань взагалі є надмірним тягарем для відповідача та і взагалі для середньостатистичного українця, де б він зараз не перебував.
Позивачка не надала доказів того, що вона може в рівних частках з батьком надавати таку матеріальну допомогу, а відтак не зрозуміло чому саме така вартість необхідна для задоволення потреб дітей, чи дійсно діти потребують витрат в сумі 30 000 грн. (50% мати оплачує та 50% тато оплачує) щомісячно на забезпечення їх потреб.
Позивачка не надала жодних доказів на те, що її дохід зменшився, оскільки відсутні взагалі будь-які докази щодо отриманого нею доходу з 2022 року по 2025 рік.
Не надано аргументованих доказів, що діти потребують більше коштів на своє утримання, оскільки як видно з матеріалів справи діти не ходять на додаткові заняття, більш того старша донька ОСОБА_6 взагалі навчається на екстернаті, не відвідує школу, а навчається вдома, тобто зазначені доводи щодо того, що діти потребують додаткових коштів для навчання є неаргументованими.
Вказав, що судом першої інстанції взагалі не враховані докази які ним надані, зокрема:
- згідно довідки №57076-33.4 від 12 грудня 2024 року, наданої АТ «Сенс Банк» повідомлено, що на ім`я фізичної особи – ОСОБА_2 укладено договір, відкрито рахунок у валюті «Гривня». Станом на 31 травня 2023 року загальна сума заборгованості по рахунку складає 80 172,21 грн., 31 травня 2023 року на рахунок надійшли кошти в розмірі 40 086,11 грн. Таким чином рахунок було закрито 18 вересня 2023 року;
- згідно розписки від 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 16 000 євро на власні потреби, які зобов`язується повернути до 21 жовтня 2027 року;
- згідно квитанції №171844272 від 04 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 суму 10 000,00 грн., призначення платежу: оплата за рішенням суду 727/12233/24, відшкодування витрат на правову допомогу від ОСОБА_2 ;
- згідно квитанції ПН119526С1 від 07 жовтня 2024 року платник ОСОБА_2 отримувач ОСОБА_1 сума 100 127,00 грн., призначення платежу – рішення суду у справі 727/12233/23 компенсація вартості частини авто;
- згідно квитанції № 06902-ЕЕ7Е-ТМВХ-К17А від 05 жовтня 2024 ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 суму 3864,00 грн., призначення платежу: оплата за рішенням суду 727/12233/24, відшкодування витрат пов`язаних з проведенням експертизи від ОСОБА_2 ;
- згідно довідки № 3255/6/24-13-12-002-04 від 21 лютого 2025, наданої ГУ ДПС уЧернівецькій області ОСОБА_2 як фізичної особи, або як ФОП з 2020 року по даний час не обліковується, декларації про майновий стан і доходи з 2020 року по даний час не подавалися;
- згідно довідки ОК-7 - ОСОБА_2 містить відомості про суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок (у межах максимальної величини) та страховий стаж за період із 2011 року;
- згідно довідки ОК-5 ОСОБА_2 містить дані щодо суми заробітку для обчислення пенсії, визначення страхового стажу, сплати страхових внесків. На підставі цієї довідки застрахована особа отримує інформацію щодо набутого страхового стажу та заробітної плати, яка буде врахована при призначенні пенсії;
- згідно довідки №0786.827.871 зазначено, що ОСОБА_2 з 24 грудня 2022 року не є працівником ТОВ АД СТАНДАРТ.
Вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вказала, що у справі наявні докази, що свідчать про об`єктивне покращення матеріального стану відповідача з моменту ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 вересня 2022 року, яким розмір аліментів встановлено для нього на рівні 3000 грн. на дитину. Тож він здатен забезпечувати дітей у більшому обсязі.
Враховуючи місце проживання відповідача у країні з високим рівнем життя: відповідь ДПСУ на запит №174 від 18 вересня 2024 року, з якої фактично вбачається, що з початку 2023 року ОСОБА_2 провів в Україні всього 77 днів; відповідач вказував, що сплачує оренду за житло у Бельгії; роздруківка з профілю « ОСОБА_8 » у соцмережі Facebook, в якому наявні світлини із зображенням відповідача та зазначено місце проживання: Брюссель, Бельгія; навіть із сфабрикованої відповідачем розписки від 01 жовтня 2024 року вбачається, що вона складена у Брюсселі; згідно інформації з офіційного сайту Євростату (інфографіка є у справі), згідно з яким мінімальна заробітна плата в Бельгії станом на липень 2024 року становить більше 2000 євро і це один з найбільших показників в Європі серед держав, які встановлюють мінімальну зарплату.
Також, відповідач вказував, що займається міжнародними перевезеннями, 26 січня 2024 року виїхав за кордон на роботу, а також у справі наявні відеофайли завантажені з профілю бельгійської компанії Lazconstruct (AD Standart) у мережі Instagram), де чітко видно ОСОБА_2 з колегами за роботою на ремонтних роботах.
Крім цього, покращення фінансового стану відповідача підтверджується його спроможністю витрачати кошти на подорожі та мандрівки опубліковані в Instagram світлини подорожей відповідача Європою (Франція, Греція) у жовтні 2022 року, травні та серпні 2023 року (відповідач не заперечував даних обставин).
А також придбання транспортного засобу BMW 530D, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2993 см.3., номерний знак НОМЕР_1 ; а з роздруківки архівного оголошення з сайту avtoria.com, видно, що цей самий автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 продавався на avtoria за 15 500,00 дол. США.;
Також ОСОБА_2 належить 1/5 частка житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; а також ОСОБА_2 отримано 36 510,05 додаткового блага від АТ «Сенс Банк», що підтверджує збільшення активів особи.
У таких умовах очевидно, що повністю працездатний та абсолютно здоровий батько трьох доньок, мешкаючи у Брюсселі, не маючи на утриманні інших осіб, здатен розділити з хворою на рак колишньою дружиною витрати на дітей не в пропорції «50 на 50», а взяти на себе більшу частину таких витрат.
В матеріалах справи наявні квитанції та чеки, що підтверджують витрати позивачки на дітей, зокрема: 18 720,28 грн. за період з 13 березня 2025 року по 24 березня 2025 року; 4 581,93 грн. за період з 05 квітня 2025 року по 07 квітня 2025 року, тобто, близько 23000 грн. за приблизно половину місяця. При цьому, дані платіжні документи не охоплюють всі витрати, які щомісячно несе позивачка на утримання трьох доньок - підлітків.
Також, матеріали справи не містять доказів того, що отримані ОСОБА_2 кошти за розпискою від 01 жовтня 2024 року витрачені ним на придбання транспортного засобу BMW 530D, 2012 року випуску, а також на оплату компенсації колишній дружині 1/2 частки у праві власності на попередній автомобіль BMW, 2004 року випуску. Хоча джерело походження коштів на витрати, які перевищують доходи платника аліментів входить до предмету доказування по цій справі і повинні підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 17 липня 2008 року, серії НОМЕР_4 від 21 вересня 2009 року, серії НОМЕР_5 від 25 листопада 2015 року (том 1 а.с.9-11).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 липня 2022 року у справі №727/4197/22 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (том 1 а.с.12).
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 вересня 2022 року у справі №727/5498/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 у розмірі 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2022 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (том 1 а.с.13-14).
Згідно з актом від 02 травня 2023 року, позивачка ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають в буд. АДРЕСА_2 (том 1 а.с.20).
Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №579531 від 28 листопада 2023 року, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, загальні захворювання. Дата чергового переогляду 07 листопада 2024 року. Протипоказано працю в несприятливих виробничих умовах. Може працювати в своїй професії з обмеженими роботами та навантаженням (том 1 а.с.22).
Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №806742 від 24 грудня 2024 року, ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, загальні захворювання. Дата чергового переогляду 15 грудня 2025 року. Протипоказано працю в несприятливих виробничих умовах. Може працювати в своїй професії з обмеженими роботами та навантаженням (том 1 а.с.117-118).
Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23 жовтня 2024 року, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наявний повний діагноз – інвазивна протокова карцинома правої молочної залози, остеопенія за даними остеоденситометрії. Залізодефіцитна анемія І ступеня (том 1 а.с.24).
Відповідно до відповіді на запит №191712126 від 13 лютого 2024 року Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01 січня 2023 року по 13 лютого 2024 року декілька разів виїжджав та заїжджав з України за закордонним паспортом НОМЕР_6 (том 1 а.с.31).
Згідно відповіді на запит №191712446 від 13 лютого 2024 року Державної податкової служби України, за РНОКПП НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , вбачається, що останньому АТ «Сенс Банк» нараховано дохід в сумі 36 510,05 грн., ознака доходу 126, за 3 квартал 2023 року, і суму 3 576,05 грн. за 3 квартал 2023 року, ознака доходу 189 (том 1 а.с.32).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №404037565 від 15 листопада 2024 року, параметри запиту ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/5 частка закінченого будівництва – житлового будинку, з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 657 від 21 червня 2024 року, виданим Хотинською державною нотаріальною конторою (том 1 а.с.42).
Згідно з державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований транспортний засіб – BMW 530D, рік випуску 2012, дата останньої реєстрації 26 жовтня 2024 року (том 1 а.с.43).
Згідно з платіжної інструкцією № ХТС5-МХ67-НВВН-24РН від 05 листопада 2024 року, платник ОСОБА_2 , отримувач – ОСОБА_1 , сума 45000,00 грн., призначення платежу – оплата аліментів для ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з 07 травня 2024 року по 07 жовтня 2024 року (том 1 а.с.59).
Згідно з довідкою №57076-33.4 від 12 грудня 2024 року, наданою АТ «Сенс Банк» повідомлено, що на ім`я фізичної особи – ОСОБА_2 , 14 червня 2021 року укладено договір, відкрито рахунок у валюті « ОСОБА_14 ». Станом на 31 травня 2023 року загальна сума заборгованості по рахунку складає 80172,21 грн. 31 травня 2023 року на рахунок надійшли кошти в розмірі 40086,11 грн. Таким чином рахунок було закрито 18 вересня 2023 року (том 1 а.с.60).
Згідно з довідкою про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу, наданою АТ «Сенс Банк» №18556790 від 13 липня 2023 року, ОСОБА_2 отримав дохід у вигляді прощенного боргу у розмірі 40 086,10 грн. за кредитним договором №631658927 від 14 червня 2021 року. 04 липня 2023 року заборгованість за кредитним договором анульовано. Відповідно до вимоги ПК України, до річного доходу за 2023 рік включається дохід у вигляді основної суми прощенного боргу в сумі 36510,05 грн. Отриманий дохід у виді прощенного боргу підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1.5% (том 1 а.с.61).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2024 року у справі №727/12233/23, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації у зв`язку з відчуженням спільного майна, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 – 100 127 гривень (сто тисяч сто двадцять сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок компенсації вартості 1/2 частки у праві власності на транспортний засіб марки BMW, 2004 року випуску, VIN code: НОМЕР_7 (том 1 а.с.62).
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 липня 2024 року у справі №727/12233/23, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 – витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 3864 грн. (том 1 а.с.63).
Згідно з розпискою від 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_15 грошові кошти у сумі 16000 євро на власні потреби, які зобов`язується повернути до 21 жовтня 2027 року (том 1 а.с.64).
Згідно з квитанцією №171844272 від 04 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 суму 10 000,00 грн., призначення платежу: оплата за рішенням суду 727/12233/24, відшкодування витрат на правову допомогу (том 1 а.с.71).
Згідно з квитанцією ПН119526С1 від 07 жовтня 2024 року платник ОСОБА_2 отримувач ОСОБА_1 сума 100 127,00 грн., призначення платежу – рішення суду у справі 727/12233/23 компенсація вартості частини авто (том 1 а.с.72).
Згідно з квитанцією №06902-ЕЕ7Е-ТМВХ-К17А від 05 жовтня 2024 року ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 суму 3864,00 грн., призначення платежу: оплата за рішенням суду 727/12233/24, відшкодування витрат пов`язаних з проведенням експертизи (том 1 а.с.72 на звороті).
Згідно з довідки форми №25-ДР від 20 лютого 2025 року, наданого ГУ ДПС у Чернівецькій області,  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) як фізична особа, або як ФОП з 2020 року по даний час не обліковується, декларації про майновий стан і доходи з 2020 року по даний час не подавалися (том 1 а.с.148, 149-150).
Згідно з довідкою ОК-5 відносно ОСОБА_2 містяться дані щодо суми заробітку для обчислення пенсії, визначення страхового стажу, сплати страхових внесків. На підставі цієї довідки застрахована особа отримує інформацію щодо набутого страхового стажу та заробітної плати, яка буде врахована при призначенні пенсії (том 1 а.с.151-152).
Згідно з довідкою ОК-7 відносно ОСОБА_2 містяться відомості про суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок та страховий стаж за період із 2011 року (том 1 а.с.153-154).
Згідно з довідкою 0786.827.871 зазначено, що ОСОБА_9 , який народився в Україні, ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 24 грудня 2022 року не є працівником ТОВ АД СТАНДАРТ (том 1 а.с.166).

Мотиви та доводи, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. 
У вказаній нормі закріплено перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: а) зміна матеріального стану; б) зміна сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров`я. 
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Крім цього аналізуючи норми статті 192 СК України, слід вказати, що розмір аліментів який стягується на дитину може бути змінений у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 вересня 2022 року у справі №727/5498/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 у розмірі 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2022 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (том 1 а.с.13-14).
Апеляційним судом встановлено, що після прийнятого 07 вересня 2022 року рішення Шевченківським районним судом м.Чернівців про стягнення аліментів, змінилося матеріальне становище та здоров`я матері дітей ОСОБА_1 , а також суд вважає, що змінилось і матеріальне становище батька дитини.
Зокрема, довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №579531 від 28 листопада 2023 року, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, загальні захворювання. Дата чергового переогляду 07 листопада 2024 року. Протипоказано працю в несприятливих виробничих умовах. Може працювати в своїй професії з обмеженими роботами та навантаженням (том 1 а.с.22).
Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №806742 від 24 грудня 2024 року, ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, загальні захворювання. Дата чергового переогляду 15 грудня 2025 року. Протипоказано працю в несприятливих виробничих умовах. Може працювати в своїй професії з обмеженими роботами та навантаженням (том 1 а.с.117-118).
Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23 жовтня 2024 року, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наявний повний діагноз – інвазивна протокова карцинома правої молочної залози, остеопенія за даними остеоденситометрії. Залізодефіцитна анемія І ступеня. Також, згідно вказаної виписки вбачається, що ОСОБА_1 проведено 8 сеансів хіміотерапії, 30 сеансів променевої терапії і одне оперативне втручання (том 1 а.с.24).
Також, згідно вище вказаної виписки вбачається, що позивачка потребує постійного обстеження, спостереження, та продовження плану лікування призначеного онкологом.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами позивачки, що у неї змінилось матеріальне становище, оскільки вона значні кошти витрачає на лікування. Крім цього, відповідно до актів МСЕК їй обмежена робота в своїй професії та навантаження.
Не заслуговують на увагу доводи відповідача про відсутність змін у його матеріальному становищі.
Так, відповідно до відповіді на запит №191712126 від 13 лютого 2024 року Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01 січня 2023 року по 13 лютого 2024 року багато разів виїжджав та заїжджав з України за закордонним паспортом НОМЕР_6 (том 1 а.с.31).
Крім цього, матеріалами справи підтверджується та не заперечується самим відповідачем, що він проживає та працює в Бельгії, а тому працюючи в країні де заробітні плати значно вищі ніж в Україні, відповідач спроможний працювати та сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду.
Також відповідачем не заперечується придбання ним транспортного засобу, що в свою чергу підтверджує покращення матеріального становища відповідача.
Варто також вказати, що на утримання трьох дівчат необхідні значні кошти, зокрема на засоби особистої гігієни, одяг, а також значні кошти витрачаються на харчування, канцтовари, у випадку захворювання на ліки, тощо.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, що відсутні докази для збільшення розміру стягуваних аліментів не заслуговують на увагу, оскільки надані позивачкою докази підтверджують, що після винесеного рішення про стягнення аліментів, змінилося матеріальне становище та здоров`я позивачки, а також змінився матеріальний стан відповідача.
Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачкою наявності правових підстав для збільшення розміру аліментів на утримання дітей.
Суд врахував матеріальне становища сторін і стан здоров`я позивачки, а також матеріали справи містять докази, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 5000,00 грн. щомісяця на кожну дитину.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та зводяться до особистого тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, пункту 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  – залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 квітня 2025  року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 03 липня 2025 року.

Головуючий:                              Н.К. Височанська
Судді: І.Н. Лисак
І.М. Литвинюк