КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/10226/2025
справа №382/24/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
29 липня 2025 року                                                                         м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Желепи О.В., Соколової В.В.,
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Савчака С.П., повне судове рішення складено 10 березня 2025 року,
у справі за позовом ОСОБА_2 подану до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -
 
встановив:
 
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
У січні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів.
Вимоги позову мотивує тим, що з 2006 року ОСОБА_2 перебувала в незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 . Від спільного сімейного життя сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сімейне життя у сторін не склалось, сім`я не збереглась.
Згідно виконавчого листа Яготинського районного суду Київської області від 18 червня 2006 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 в розмірі частини від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки.
Наразі дочка ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу бакалавра денної форми навчання комунального закладу Київської обласної ради "Чорнобильський медичний фаховий коледж".
ІНФОРМАЦІЯ_4 доньці позивачки і відповідача виповнилось 18 років. На теперішній час дитина сторін продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Крім цього, позивачка витрачає кошти на проїзд доньки до учбового закладу та придбання підручників.
Мотивуючи наведеним, просить суд стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 05 січня 2025 року і до досягнення донькою 23-річного віку.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання, яка після досягнення повноліття продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 05 січня 2025 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, а саме до 30 червня 2027 року.
Допущено до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 932,62 гривень.
Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції зробив висновок, що аліменти слід стягувати з ОСОБА_1 в частині від його доходу, а не в твердій грошовій сумі, оскільки він щомісячно отримує дохід, який не є мінливим або в натуральній формі
Суд при визначені розміру аліментів врахував, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи, тобто потребує постійного лікування, забезпечений житлом та є власником транспортного засобу для особистого пересування. Інших дітей не утриманні відповідача не має. Суд вказав, що стягнення аліментів у зазначеному розмірі 1/4 частини від доходу відповідача забезпечить більше 50 % прожиткового мінімуму необхідному ОСОБА_3 .
Суд стягнув аліменти на користь дитини, оскільки аліменти є власністю дитини, вона на день звернення із позовом досягла повноліття, має повну цивільну дієздатність.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам у справі.
Вказує, що позивачка просила встановити аліменти у розмірі 1/3 доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму до грудня 2029 року. Суд правильно встановив, що дитина завершує навчання у червні 2027 року, тож строк стягнення аліментів обґрунтовано обмежено цією датою.
Скаржник не заперечує право позивачки на звернення до суду, але вважає, що питання матеріального забезпечення дитини можна вирішити добровільно.
Крім того, уважає, що суд помилково визначив розмір аліментів у частці доходу, хоча доходи апелянта як пенсіонера-інваліда ІІІ групи є стабільними, але обмеженими, зокрема через постійні витрати на лікування. Також позивачка не надала доказів власних доходів, що порушує вимоги статті 182 СК України, згідно з якою враховуються матеріальний стан обох батьків.
Суд не надав належної оцінки наявності у відповідача лише частки в будинку (успадкованої) і автомобіля, який нечасто використовується через несправність, що не свідчить про високий рівень забезпеченості. Крім того, стаття 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути достатнім, але не надмірним щодо можливостей платника.
Мотивуючи наведеним, просить рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року змінити, стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 гривень.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
06 травня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Воробей І.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , на апеляційну скаргу.
В обґрунтування відзиву посилається на необґрунтованість апеляційної скарги.
Вказує, що відповідач не подав належних доказів про свої доходи та витрати у строк, визначений судом, не клопотав про поновлення строку подання доказів, не повідомляв про об`єктивні перешкоди, що стало підставою для їх неприйняття. Суд першої інстанції діяв у межах своїх повноважень, висновки суду зроблені на підставі належно досліджених доказів, які сторони мали змогу надати вчасно.
Посилання відповідача на те, що він є особою з інвалідністю, на наявність автомобіля і спадщину не змінює правової позиції, оскільки згідно статті 199 СК України повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має право на утримання. Позивачка, як мати, має однакові обов`язки з батьком, однак вона є пенсіонеркою за вислугою років. Суд обґрунтовано визначив розмір аліментів саме у частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі.
Мотивуючи наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
5. Позиція учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
Установлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками дитини є ОСОБА_1 ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 8).
Згідно даних довідки комунального закладу Київської обласної ради "Чорнобильський медичний фаховий коледж" №03-29/117 від 10 жовтня 2024 року убачається, що ОСОБА_3 є студенткою першого курсу КЗ КОР "Чорнобильський медичний фаховий коледж", денне відділення, форма навчання - бюджетна. Термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2027 року (а.с. 15).
Згідно даних довідки про доходи № 9221 2422 6286 0252 від 21 січня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку Переяслав-Хмельницького об`єднаного управління ПФУ в Київській області та за період з листопада 2024 по січень 2025 року отримав пенсію у розмірі 23 227,64 грн (а.с. 33).
Згідно даних виписки Гребінківської районної лікарні із медичної карти стаціонарного хворого від 21 березня 1993 року за № 143 ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 11 березня 1993 року по 21 березня 1993 року (а.с. 36).
Згідно даних виписки з історії хвороби Академії медичних наук України інституту хірургії від 15 квітня 2004 року ОСОБА_1 знаходився на обстеженні та лікуванні з 08 квітня 2024 року по 15 квітня 2004 року (а.с. 35).
Згідно даних виписки Гребінківської районної лікарні із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 від 21 липня 2017 року №549 він перебував на лікуванні з 03 липня 2017 року по 21 липня 2017 року (а.с. 38).
Згідно даних виписки Гребінківської районної лікарні із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 від 26 січня 2018 року №37, відповідач перебував на лікуванні з 15 січня 2018 року по 26 січня 2018 року (а.с. 39).
Згідно консультативного заключення Київської обласної клінічної лікарні від 14 травня 2019 року ОСОБА_1 має діагноз хронічний вертеброгенний попереково-крижовий мієлорадикулоневріт ліворуч з перезом розгиначів лівої стопи, стійким больовим синдромом, статико-динамічним порушенням. Видалені кили міжхребцевого диску 24-25. остеходроз попереково-крижового відділу хребта ускладений протрузією диску 24-25. Церебральний атеросклероз. Артеріальна гіпертензія ІІ ст. з частими цефалігіями, лікворо-венозною дисциркуляцією, вестибуло-координаторними порушеннями, церебрастенічним синдромом. УЗДС судин голови та шиї. ЕНМГ нижніх кінцівок (а.с. 40)
Згідно даних виписки Гребінківської районної лікарні із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 МСЕК від 21 червня 2019 року він має діагноз хронічний вертеброгенний попереково-крижовий мієлорадикулоневріт ліворуч з перезом розгиначів лівої стопи, стійким больовим синдромом, статико-динамічним порушенням. Церебральний атеросклероз, остеходроз попереково-крижового відділу хребта ускладений протрузією диску. Артеріальна гіпертензія (а.с. 41).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.
Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно із частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, виходив із установлених у справі фактичних обставин, зокрема врахував стабільний дохід відповідача, що підтверджено матеріалами справи, а також його можливість надавати матеріальну допомогу.
Крім цього, судом проведено розрахунок розміру аліментів, орієнтовний розмір яких, з урахуванням його стабільних доходів  становить 1 935,63 гривень. Залишок суми доходу, який залишатиметься у відповідача після сплати аліментів становитиме 5 806,91 гривень.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що розмір аліментів має бути стягнуто у твердій грошовій сумі та має становити 2 000,00 гривень, колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів, що відповідає положенням статті 182 СК України.
Крім цього, суд першої інстанції врахував, що відповідач має стабільний дохід, тому стягнення аліментів у частці від його доходу буде відповідати положенням закону та інтересам як платника аліментів, так і ОСОБА_3 .
Посилання скаржника на те, що судом не враховано того факту, що транспортний засіб, що перебуває у володінні скаржника потребує ремонту, колегія суддів відхиляє, оскільки такі не впливають на висновки суду першої інстанції та їх не спростовують.
Посилання скаржника на те, що він є власником частини будинку не спростовують того факту, що відповідач забезпечений житлом. Вказана обставина також врахована судом першої інстанції при вирішенні спору.
Суд першої інстанції установив обставини справи, повно та всебічно дослідив докази у справі, надав їм належну оцінку  та дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у встановленому розмірі до закінчення її навчання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів звертає увагу, що тверда грошова сума, на яку посилається скаржник (2 000,00 гривень) не є меншою ніж сума, обрахована судом першої інстанції згідно наданої інформації про доходи відповідача (1 935,63 гривень).
Отже, колегія суддів робить висновок, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         О.В. Желепа

В.В. Соколова