ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3254/22                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 липня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                    Парінов А.Б.,
судді:                                        Беспалов О.О.,
                                                  Кобаль М.І.,
при секретарі судового засідання: Андрейченко К.Е.,
від позивача: не з`явився,
від відповідача (апелянта): Мірошниченко О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року     у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області     про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:
- визнати протиправною відмову відповідача у видачі розрахунку пенсії, розрахунку індексації пенсії та розрахунку 3% річних за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 протиправною;
- зобов`язати відповідача видати, засвідчені належним чином, детальний та помісячний розрахунок пенсії позивача за минулий час, за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, без обмеження його максимальним розміром відповідно до довідки від 28.04.2021 №101/8988 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з відрахуванням вже виплачених сум коштів;
- зобов`язати відповідача видати, засвідчені належним чином, детальний та помісячний розрахунок індексаційних виплат пенсії позивача за минулий час, за період з 01.01.2016 по 31.03.2019;
- зобов`язати відповідача видати, засвідчені належним чином, розрахунок 3% річних за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.01.2016 по 31.03.2019 з вини ГУПФУ в Чернігівській області, яку встановив суд України, визнавши нездійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 протиправним.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22, позов задоволено частково:
-          визнано протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 , в частині, що стосується витребування розрахунків;
-          зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати відповідь на запит ОСОБА_1 від  17.02.2022 в частині, що стосується витребування розрахунків;
-          в решті позовних вимог відмовлено.
За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишено без змін.
Відтак, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року набрало законної сили 28 листопада 2022 року.
В подальшому, позивачем подано до суду заяву про встановлення судового контролю, в якій позивач просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22 з урахуванням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 у справі №620/4040/23 шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання вказаних судових рішень та встановити відповідний строк для цього (7 днів).
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року вказану заяву задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22, у місячний строк з дня набрання чинності цією ухвалою.
12 грудня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22.
18 грудня 2023 року позивачем подано до суду клопотання про накладення штрафу в порядку ч. 4 ст. 382 КАС України.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу відмовлено. Прийнято поданий 12 грудня 2023 року звіт про виконання рішення суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року скасовано.
Відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у місячний термін подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22, з урахуванням обставин встановлених у даному рішенні.
Справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду питання судового контролю щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22.
10 травня 2024 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року прийнято поданий 10 травня 2024 року звіт про виконання рішення суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року - скасовано та відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у місячний термін подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 у справі №620/3254/22. 
Справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду питання судового контролю щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22.
06 березня 2025 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якій відповідач просив продовжити строк для подання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 у справі №620/3254/22 до 14.03.2025.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року зазначене клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задоволено та продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області процесуальний строк встановлений судом для подання звіту  до 14 березня 2025 року.
14 березня 2025 року на адресу Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов звіт від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/3254/22.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області в прийнятті звіту про виконання рішення суду у справі №620/3254/22.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/3254/22 - два місяці з дня отримання даної ухвали.
Накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ОСОБА_2 штраф у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн.
Суд першої інстанції, приймаючи зазначену ухвалу, дійшов висновку, що поданий відповідачем звіт свідчить про невиконання останнім рішення суду у спосіб, встановлений судом, а заходи вчинені на виконання рішення суду є недостатніми. Крім того зазначив, що з урахуванням тривалим невиконання рішення суду, що набрало законної сили та з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення, визнав необхідним накласти штраф на начальника ГУПФУ в Чернігівській області у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати ухвалу від 26 березня 2025 року. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно та невірно з`ясовано фактичні обставини справи, порушено норми матеріального права, не надано належної оцінки доказам у справі, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року та 17 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року     у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області     про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 15 липня 2025 року об 12:00.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Просив проводити розгляд апеляційної скарги без його участі.
Представник апелянта у судовому засіданні просила апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року.
Позивач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання не прибув, явку уповноважених представників до суду не забезпечив, що не перешкоджає розгляду справи з урахуванням клопотання про проведення  розгляду справи без його участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи це наступним.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. 
Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.
Завданням адміністративного судочинства, у силу норм частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2-3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, установлену законом.
Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності із приписами мотивувальної та резолютивної частин рішення суду).
Відповідно до ч. 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, завершальним етапом у передбаченій ст. 382 КАС України процедурі судового контролю за виконання судового рішення є надання судом оцінки поданому відповідачем звіту про виконання рішення суду.
Як випливає з норм ч. 2 статті 382 КАС України за наслідком розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд може дійти висновку про виконання або невиконання (неповне виконання) судового рішення. При цьому, в залежності від стану виконання рішення, суд може: 1) встановити новий строк подання звіту; 2) накласти на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у передбаченому розмірі або 3) прийняти звіт і вважати рішення виконаним у належний спосіб, що виключає підстави для прийняття одного із двох зазначених вище рішень.
Відтак, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права, на суд» (Hornsby у. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40 Seordino v. in Italy (Скордіно проти Італії) (по. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 §1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37,
Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v. Greece ) (Горнсбі проти Греції), § 41, Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31 - 32.
Хоча, за деяких обставин, виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинне порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 35-37).
У цьому розумінні виконання рішення повинно бути повним та вичерпним, а не частковим (Matheus у. Prance (Матецс проти Франції) § 58 Sabin Pepescu v. Romania (Popescu проти Франції), §§ 68-76), і рішення не може не виконуватися, бути позбавлено юридичної сили, або незаконно відкладено (Immobiliare Saffi, v. in Italy (Іммобільяре Саффі проти Італії) [ВП], § 74).
Судом першої інстанції враховано позицію викладену у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року, прийняту за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року, де суд зазначив, що виконання судового рішення від 01.08.2022, виглядає наступним чином:
1. Детальний розрахунок розміру пенсії без обмеження його максимальним розміром відповідно до довідки від 28.04.2021 №9101/8988 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 - наданий (розрахунок пенсії з 01.01.2016).
2. Детальний та помісячний розрахунок пенсії за минулий час без обмеження його максимальним розміром з відрахуванням вже виплачених сум коштів:
2.1. Помісячний розрахунок без відрахування вже виплачених сум - наданий (помісячний розрахунок пенсії з 01.01.2016 по 31.03.2019, а саме: з 01.01.2016 по 19.12.2016 - 10     740,00 грн. щомісяця, з 20.12.2016 по 31.03.2019 - 22 514,50 грн щомісяця).
2.2. Помісячний розрахунок з відрахуванням вже виплачених сум - не наданий.
3. Детальний та помісячний розрахунок індексаційних виплат пенсії за минулий час (з 01.01.2016) - не наданий. У здійсненому розрахунку (Додаток 1 до Звіту) у рядку «Всього» вказана сума боргу 81 491,18 грн, що не узгоджується із сумою боргу 269 326, 95 грн. зробленому розрахунку від 09 лютого 2023 року. Також у графі «Розмір доплати» у Додатку 1 до Звіту вказані суми доплати не узгоджується з розмірами доплати у зробленому розрахунку на доплату від 09 лютого 2023 року та є меншими. Отже, здійснені розрахунки індексаційних виплат є неправильними.
4. Розрахунок 3% річних за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.01.2016 з вини ГУПФУ в Чернігівській області - не наданий. Натомість, здійснений розрахунок (Додаток 2 до Звіту) із загальною сумою 9571,31 грн не містить алгоритму розрахунку 3% річних. Окрім того, нарахована сума боргу 81 491,18 грн, не узгоджується із сумою боргу 269  326, 95 грн. Отже, здійснені розрахунки 3% річних є неправильними.
5. Детальний розрахунок пенсії з 01.04.2019 - наданий (розрахунок пенсії з 01.04.2019).
6. Детальний та помісячний розрахунок пенсії за минулий час без обмеження його максимальним розміром з відрахуванням вже виплачених сум коштів (з 01.04.2019) - наданий (помісячний розрахунок пенсії з 01.04.2019 по 03.01.2024).
7. Детальний та помісячний розрахунок індексаційних виплат пенсії за минулий час (з 01.04.2019) - не наданий.
8. Розрахунок 3% річних за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.04.2019 - не наданий.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком щодо ненадання Відповідачем детального та помісячного розрахуноку індексаційних виплат пенсії за минулий час з 01.01.2016, розрахунок 3% річних за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.01.2016, детальний та помісячний розрахунок індексаційних виплат пенсії за минулий час з 01.04.2019, розрахунок 3% річних за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.04.2019. Натомість, всі надані розрахунки проведені за період з 06.2022 по 02.2023, що не свідчить про виконання відповідачем рішення суду в повному обсязі (а.с. 39-41).
Водночас, колегія суддів відзначає, що рішення по справі набрало законної сили та є обов`язковим до виконання в повному обсязі.
У рішенні по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним
При цьому, долучені до матеріалів справи під час розгляду справи в судовому засіданні розрахунки не є підставою для висновку про неправомірність оскаржуваної ухвали, оскільки не були предметом дослідження в суді першої інстанції.
Щодо накладення штрафу за невиконання рішення суду на керівника, суд зазначає наступне.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 361/2109/17 вказав, що накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафних санкцій є заходом для забезпечення права громадян на судовий захист у разі невиконання рішення суду. Для того щоб накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, суд повинен встановити, що рішення суду не виконано та з`ясувати причини її невиконання.
Специфіка застосування санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює та яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений строк.
Зазначені правові норми    КАС України    мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.
Враховуючи вищевикладене, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду або недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про його ухилення від виконання рішення суду.
Апеляційна скарга не містить доводів щодо відсутності причин для накладення штрафу, оскільки відповідач вважає рішення виконаним, що спростовано вище. 
Разом з тим, колегія суддів враховує чисельні спроби Відповідача виконати рішення суду, однак як було вірно зазначено судом першої інстанції - тривалість невиконання рішення суду у справі №620/3254/22 більше 2 років, що свідчить про невжиття відповідачем достатніх заходів для виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року та, як наслідок про ухилення від виконання рішення суду.
З урахуванням приписів ст. 382, 382-3 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, який відповідальний за виконання рішення суду, в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно з ч. 1   ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для прийняття звіту про виконання судового рішення та наявність правових підстав для накладення штрафу на уповноважену особу відповідача.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.
          Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року - залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

          Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

          
Судді:                                                                                О.О. Беспалов

                    
                                                                                          М.І. Кобаль

(Повний текст судового рішення виготовлено 18 липня 2025 року)