ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2025 р.	Справа № 440/15822/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.
представника позивача Руденко С.П.
представників відповідача - Головного управління ДПС в Одеській області - Лугашик І.А.
представника відповідача - Головного управління ДПС в Харківський області - Шумка М.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Полтавській області, Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 (суддя: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 16.04.2025) по справі № 440/15822/24
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза"  
до           Головного управління ДПС у Полтавській області ,           Головного управління ДПС в Одеській області                   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" (далі по тексту - позивач; ТОВ "Акрополіс-Плаза") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту – відповідач-1, ГУ ДПС у Полтавській області), Головного управління ДПС в Одеській області (далі по тексту – відповідач-2, ГУ ДПС в Одеській області),у якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2024 №35869 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку; 
- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем були надані до контролюючого органу всі необхідні документи первинної бухгалтерської звітності на підтвердження здійснення господарських операцій з постачання послуг 46.21 (згідно ДКПП 016-2010) - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин у період з 29.10.2023 по 26.04.2024, проте відповідачем прийнято оскаржуване рішення від 22.08.2024 №35869 без всебічного та повного вивчення і аналізу наданих позивачем документів первинного бухгалтерського обліку, та з порушенням вимог законодавства України. Вказує, що оскаржуване рішення не містить конкретної мотивації, підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, не містить доказів наявності податкової інформації, яка свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи, а також усупереч вимогам законодавства України Комісією регіонального рівня прийнято спірне рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування. Позивач вважає, що не може нести відповідальність за можливе невиконання контрагентами своїх зобов`язань, оскільки останні перебувають поза межами впливу позивача. Пояснює, що спірне рішення порушує права позивача, оскільки призводить до зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх поданих позивачем податкових накладних/розрахунків коригування, що позбавляє його можливості належним чином здійснювати господарську діяльність.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/15822/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" (ідентифікаційний код 33929610, вул. Ратушна, 20, кв.2.3 м. Херсон, 73000) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) , Головного управління ДПС у Одеській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44069166, вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №35869 від 22 серпня 2024 року.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" (ідентифікаційний код 33929610) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).
Відповідач-1, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/15822/24 скасувати та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Акрополіс-Плаза» в частині зобов`язання ГУ ДПС у Полтавській області виключити ТОВ «Акрополіс-Плаза» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що віднесення платника податків до ризикових є дискреційними повноваженнями податкового органу. Скасування спірного протоколу не буде мати наслідком поновлення порушених прав позивача. Воно не є рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної, яке може потягти за собою порушення прав позивача та його контрагентів
Отже, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДПС), є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку, передбаченому ПК України. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.
Таким чином, внесення контролюючим органом платника податку до переліку ризикових платників податків є лише діяльністю контролюючого органу з виконання своїх повноважень по збиранню та формуванню податкової інформації, яка сама по собі не створює для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжує для нього обов`язкових юридичних наслідків. Включення суб`єктом владних повноважень до бази даних певної інформації не створює жодних перешкод для діяльності платника податку. Віднесення платника податків до переліку ризикових не є формою юридичної відповідальності, а лише служить додатковим елементом контролю держави у сфері податків.
Відповідач-2, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/15822/24 скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити ТОВ «АКРОПОЛІС - ПЛАЗА» в частині задоволення позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що оскаржуване рішення № 35869 від 22.08.2024 відповідає вимогам та змісту додатку 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1428).
Зазначає, що підставою прийняття рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, зазначено: 01 - постачання товару, походження якого не прослiдковується за ланцюгом постачання; 11 - накопичення залишкiв нереалiзованих товарiв за вiдсутностi (недостатностi) мiсць для їх зберiгання (власних, орендованих складських примiщень) вiдповiдно до поданої до контролюючих органiв звiтностi. Згідно з інформацією, яка міститься в аналітичній таблиці, серед об`єктів оподаткування ТОВ "Акрополіс-Плаза" є лише два офіси, які не підходять за своїм функціоналом для здійснення більшості послуг, які надає позивач, згідно з переліком послуг товариства цього не достатньо для їх діяльності, відсутні складські приміщення, техніка, виробничі приміщення, тощо, що означає про приховування таких об`єктів від контролюючого органу; 12 - постачання товарiв (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рiшення про вiдповiднiсть критерiям ризиковостi платника податку. Вказує, що ТОВ "Акрополіс-Плаза" співпрацювало з контрагентом, який був включений до переліку ризикових 13.08.2024, а саме здійснювало перевезення пшениці 3-го класу 2023 року з ТOB "ТРАНС АГРО ТОРГ". Вважає, що подані позивачем документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості.
Також, звертає увагу, що адміністративні суди наділені правом надавати оцінку актам суб`єктів владних повноважень. У той же час позовна вимога щодо виключення платника податків із переліку ризикових, є неправомірною, так як суд в даному випадку перебирає функцію органу ДПС щодо зібрання, опрацювання та контролю за своєчасністю та достовірністю сплатою коштів до бюджету. Фактично у разі ухвалення вказаних рішень суд підміняє собою контролюючий орган – ДПС, приймає позицію платника податків при наявній у ДПС податковій інформації про протилежне. Відмічає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту.
За наслідками наявної податкової інформації ТОВ «АКРОПОЛІС - ПЛАЗА» включено до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Таким чином, відповідач вважає, що ним доведено обґрунтованість виникнення у контролюючого органу підстав для віднесення підприємства позивача до критеріїв ризиковості платника податків на підставі наявної податкової інформації за проведеним моніторингом з метою забезпечення заходів, направлених на упередження формування та розповсюдження сум ризикового ПДВ, недопущення функціонування транзитно-конвертаційних груп, уникнення виконання податкового обов`язку підприємствами реального сектору економіки.
Відтак, комісією Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «АКРОПОЛІС - ПЛАЗА» документів, було правомірно винесене рішення № 35869 від 22.08.2024 про відповідність ТОВ «АКРОПОЛІС - ПЛАЗА» критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Позивач, у надісланих відзивах, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "Акрополіс-Плаза" (ідентифікаційний код 33929610) зареєстроване як юридична особа 12.12.2005, основним видом економічної діяльності позивача є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, позивач перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, 15.05.2024 здійснена державна реєстрація зміни місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Акрополіс-Плаза" за адресою: 65123 Одеська обл., Одеський р-н, м. Одеса, вул. Сахарова академіка, 16, у зв`язку з чим позивач перейшов на податковий облік до Головного управління ДПС в Одеській області, а у подальшому, 22.08.2024, була здійснена державна реєстрація зміни місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Акрополіс-Плаза" за адресою: 73000, Херсонська область, місто Херсон, вул. Ратушна, 20, кв. 2.3, у зв`язку з чим позивач перейшов на податковий облік до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 23.09.2024, обов`язки якого виконує Головне управління ДПС у Полтавській області через військову агресію російської федерації на підставі наказу ДПС України №173 від 28 березня 2022 року зі змінами (том 5, а.с. 104-108, 171-175, 207-249; том 6, а.с. 1-42).
Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області від 26.04.2024 №4373 у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності виявлено відповідність платника податку ТОВ "Акрополіс-Плаза" критеріям ризиковості платника податку згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку з наступним: 01 - постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності (том 1, а.с. 24-25). У цьому рішенні, як інформацію, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, зазначено таке: тип операції: постачання, період здійснення господарської операції: з 29.10.2023 по 26.04.2024; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова - 46.21, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 33929610; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 26.04.2024.
ТОВ "Акрополіс-Плаза" подало до контролюючого органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку від 30.05.2024 №1 (том 1, а.с. 26), до якого додано 97 документів, копії яких наявні у матеріалах справи.
Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Полтавській області, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій документів від 30.05.2024 №1, прийнято рішення від 11.06.2024 №10933 про відповідність платника податку ТОВ "Акрополіс-Плаза" критеріям ризиковості платника податку згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку з наступним: 01 - постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності (том 1, а.с.36-37). У цьому рішенні, як інформацію, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, зазначено: тип операції: постачання, період здійснення господарської операції: з 29.10.2023 по 26.04.2024; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова - 46.21, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 33929610; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 26.04.2024.
ТОВ "Акрополіс-Плаза" подало до контролюючого органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку від 12.08.2024 №2 (том 1, а.с. 48-49), до якого додано 100 документів, копії яких наявні у матеріалах справи.
Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 12.08.2024 №2, прийнято рішення від 22.08.2024 №35869 про відповідність платника податку ТОВ "Акрополіс-Плаза" критеріям ризиковості платника податку згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку з наступним: 01 - постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання; 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності; 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (том 1, а.с. 50-51).
У цьому рішенні, як інформацію, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, зазначено таке:
1) тип операції: постачання, період здійснення господарської операції: з 29.10.2023 по 26.04.2024; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова - 46.21, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 33929610; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 26.04.2024;
2) тип операції: постачання, період здійснення господарської операції: з 24.02.2024 по 22.08.2024; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова - 46.41, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 42936563; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку -13.08.2024.
Позивач не погодився з рішенням комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №35869 від 22 серпня 2024 року та звернувся до суду з позовом у цій справі.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2024 №35869 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.
Суд зазначає, що реєстрація податкових накладних/розрахунків про коригування може бути зупинена, зокрема через віднесення платника податків до категорії ризикових. Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної у податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банку/небанківського надавача платіжних послуг, крім рахунків у Казначействі (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Кодексу.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Кодексу.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.
При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.
У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку № 1165), а саме "Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку". Тобто, Порядок № 1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірних рішень, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
Нормами Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачено чіткий перелік умов, за яких Комісія ДПС може віднести підприємство до категорії ризикових.
Порядком встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Вирішенню Комісією регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/ розрахунку коригування. Встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
Отже, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/ розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
Комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №340/1098/20.
У постанові від 25 листопада 2022 року у справі № 320/3484/21 Верховний Суд зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Проте, у оскарженому рішенні не зазначено яка саме податкова інформація наявна у контролюючих органів, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Також невідомо, щодо яких податкових накладних/розрахунку коригування встановлено таку інформацію. Належні, допустимі докази в підтвердження вказаної інформації відповідачем до суду не надано.
Верховний Суд у постановах від 16.12.2020 у справі № 340/474/20, від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 та від 05.01.2021 у справі №640/10988/20 вказав, що при вирішенні спорів такої категорії (щодо оскарження рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку на додану вартість пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку) суди з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення та наданих податковим органом документів.
У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів.
У формі рішенні вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Навіть, якщо Порядком №1165 затверджено форму рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.
Так, у спірному рішенні від 22.08.2024 №35869 про відповідність платника податку ТОВ "Акрополіс-Плаза" критеріям ризиковості платника податку, згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, вказано, що підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості є:
1) 01 - постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання;
2) 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;
3) 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (том 1, а.с. 50-51).
Контролюючим органом не зазначено, складання та направлення платником якої саме податкової накладної/розрахунку коригування передувало прийняттю спірного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків, не зазначено за наслідками якої саме податкової накладної/ розрахунку коригування, що була направлена позивачем для реєстрації до ЄРПН, позивача віднесено до ризикових платників податку, а також не надано доказів на підтвердження таких відомостей.
У рішенні, як інформацію, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, зазначено таке:
1) тип операції: постачання, період здійснення господарської операції: з 29.10.2023 по 26.04.2024; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова - 46.21, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 33929610; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 26.04.2024;
2) тип операції: постачання, період здійснення господарської операції: з 24.02.2024 по 22.08.2024; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова - 46.41, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 42936563; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку -13.08.2024.
Отже, у рішенні вказані окремі відомості про інформацію, що стала підставою для розгляду питання в розрізі лише двох кодів із трьох, перелічених вище (01, 11, 12).
Зі спірного рішення неможливо встановити, до якого саме коду, вказаного як підстава для розгляду питання, до 11 чи до 12, відноситься інформація: тип операції: постачання, період здійснення господарської операції: з 29.10.2023 по 26.04.2024; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова - 46.21, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 33929610; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 26.04.2024.
У спірному рішенні не зазначено відомостей про контрагента чи контрагентів, який був задіяний у ризикованій операції (ризикових операціях) у період з 29.10.2023 по 26.04.2024, натомість, як податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, вказано код 33929610, що належить самому позивачу.
Відповідачами не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставин та/або отриманням контролюючим органом інформації, яка вказана як підстава для розгляду питання про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.
Зазначаючи у спірному рішенні про постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання, та про те, що ТОВ "Акрополіс-Плаза" здійснено накопичення залишків нереалізованих товарів за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова 46.21 (оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин), що є основним видом економічної діяльності, яку позивач має право здійснювати, контролюючим органом не встановлено та не зазначено назву товару, походження якого контролюючий орган не може прослідковувати за ланцюгом постачання, не вказано назв контрагентів позивача та кількість такого товару, не встановлено та не зазначено кількості залишків товарів, що, за твердженням відповідача, наявні на підприємстві, за відсутності місць для їх зберігання, не вказано найменування таких товарів, не вказано конкретні дати, станом на які залишки товару перевищували кількість наявних у позивача місць для зберігання.
У оскаржуваному рішенні твердження податкового органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків в частині постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання, та накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання носять виключно характер припущень, відповідачами не обґрунтовано, на підставі яких саме документів комісія дійшла висновку про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку щодо накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання, не конкретизовано, які саме господарські операції та з якими саме контрагентами податковий орган вважає фіктивними, контролюючим органом не надано до суду належних, допустимих доказів в підтвердження зазначеної у рішенні інформації.
Водночас, позивачем надавалися до контролюючого органу копії наступних документів:
- договору №05/21 складського зберігання зерна від 30.07.2021, укладеного між позивачем (поклажодавець) та ТОВ "АВЕ" (зерновий склад), додатків та додаткових угод до цього договору (том 1, а.с. 75-81), зокрема, додаткової угоди №2 від 12.12.2022, якою пункт 12 викладено у наступній редакції "12. Строк зберігання та максимальна кількість зерна. 21.1 Строк зберігання Зерна - до подання Поклажодавцем вимоги про його повернення, але не довше, ніж на строк до 31 грудня 2025 р." (том 1, а.с. 81);
- договору оренди складського приміщення №10/11-1 від 10.11.2023, укладеного між позивачем (орендар) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) на частину комплексу зернотока, а саме частину зерносховища 200,0 кв.м. та очисник "ЗАВ-40" в кількості 1 шт., розташоване за адресою АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 91-93), акту прийому-передачі від 15.11.2023 до договору оренди складського приміщення №10/11-1 від 10.11.2023 (том 1, а.с. 94).
Однак, контролюючий орган не надав оцінку цим документам та не врахував їх, не зазначивши мотивів такого не врахування.
Позивач з метою спростування сумнівів та доводів контролюючого органу в реальності здійснених ним господарських операцій, припущень щодо ризиковості його фінансово-господарської діяльності подав до контролюючого органу документи на підтвердження здійснення господарських операцій, та добросовісності його, як платника податку.
Контролюючим органом не враховано документи, які надавалися до контролюючого органу, проте не зазначено й підстав такого не врахування.
Колегія суддів окремо зазначає, що питання реальності здійснення господарських операцій повинні досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що, відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
У пункті 82 постанови від 23.02.2023 у справі №420/9924/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що в межах спірних відносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.05.2023 у справі №500/770/21.
Щодо доводів відповідача про постачання товарів (послуг) платнику податку, щодо якого прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку тип операції, колегія суддів зазначає наступне.
У спірному рішенні зазначено тип операції: постачання, період здійснення господарської операції: з 24.02.2024 по 22.08.2024; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова - 46.41, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 42936563; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку -13.08.2024.
Як встановлено судом, ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ" (ідентифікаційний код 42936563) зареєстроване як юридична особа 08.04.2019, основним видом економічної діяльності якого є: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 5, а.с. 168-170).
Відповідачем надано до суду копію рішення від 13.08.2024 №2278 про відповідність платника податку ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ" критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 7 Критеріїв ризиковості платника податку (том 5, а.с. 180).
Тобто підставою для прийняття цього рішення слугувало те, що платником податку ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ" на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Кодексу.
Разом з тим, 28.08.2024, з урахуванням отриманих від платника податку ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ" інформації та копій відповідних документів від 20.08.2024 №1, контролюючим органом прийнято рішення №2380 про невідповідність платника податку ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ" критеріям ризиковості платника податку (том 6, а.с. 83).
Тобто ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ", рішення про відповідність якого критеріям ризиковості платника податків стало підставою для прийняття оспорюваного у цій справі рішення, у подальшому був визнаний контролюючим органом таким, що не відповідає критеріям ризиковості платника податку з урахуванням отриманих від ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ" інформації та копій відповідних документів від 20.08.2024, тобто інформації, поданої ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ" контролюючому органу до дати прийняття оскаржуваного у цій справі рішення (до 22.08.2024)
Будь-які можливі порушення ТОВ "ТРАНС АГРО ТОРГ" чи контрагентів останнього не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності з огляду на те, що, відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.06.2023 у справі №640/11558/20, від 18.06.2020 у справі № 810/1394/17, не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку. Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків. Тому за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Виходячи із правових позицій Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 540/943/20, колегія суддів наголошує на тому, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також застосував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішеннях у справах «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії», «Булвес АД проти Болгарії», «Інтерсплав проти України», визначивши, що платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань.
Суд повторює, що питання реальності здійснення господарських операцій повинні досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З огляду на викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовано спірні правовідносини, враховуючи, що відповідач не довів наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача спірним рішенням до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості, колегія суддів приходить до висновку, що рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №35869 від 22 серпня 2024 року прийнято відповідачем не на підставі, не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а, відтак, таке є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів зазначає, що наслідком прийняття відповідачем спірного рішення та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості може бути зупинення в автоматичному порядку реєстрації поданих позивачем на реєстрацію до ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, що безперечно матиме вплив на господарську діяльність позивача, а, отже, спірним рішенням, яке в силу законодавства України підлягає оскарженню в судовому порядку, порушуються права та законні інтереси позивача.
Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За прописами пункту 6 Порядку №1165, у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
На час розгляду цієї справи основним місцем обліку позивача є Головне управління ДПС у Полтавській області, оскільки за цим територіальним органом ДПС закріплено виконання повноважень Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.
Відтак, належним відповідачем, на якого, у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду після набрання ним законної сили, покладено обов`язок виключити платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на час розгляду та вирішення цієї справи є Головне управління ДПС у Полтавській області.
Зважаючи на викладене вище, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, враховуючи правові висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №340/1098/20, зокрема щодо способу захисту порушеного права платника податків у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №35869 від 22 серпня 2024 року та зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" (ідентифікаційний код 33929610) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ТОВ "Акрополіс-Плаза".
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Полтавській області, Головного управління ДПС в Одеській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/15822/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	Т.С. Перцова    Я.М. Макаренко