ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/3704/25	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року (суддя К.С. Кучма) у справі № 160/3704/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Херсонській області від 15.01.2025 р. №047050030087 щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 08.01.2025 року;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровський області зарахувати до його страхового стажу періоди роботи в колгоспі імені Чкалова з 1982 р. по 03.10.1997 р., період роботи в Щорському ПТУ №71 з 23.03.1998 р. по 05.04.2001 р., та період з 16.04.2001 р. по 10.04.2002 р. по отриманню допомоги по безробіттю;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровський області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення щодо призначення пенсії. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення пенсійного органу є необґрунтованим та таким, що позбавляє позивача права на пенсійне забезпечення, оскільки ним надано достатньо підтверджуючих документів про наявний трудовий стаж у спірний період.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.01.2025 р. №047050030087 щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 08.01.2025 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 
повторно розглянути заяву позивача від 08.01.2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи в колгоспі імені Чкалова з 1982 року по 03.10.1997 роки, період роботи в Щорському ПТУ №71 з 23.03.1998 р. по 05.04.2001 р., та період з 16.04.2001 р. по 10.04.2002 р. по отриманню допомоги по безробіттю, та із урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що періоди роботи позивача в колгоспі імені Чкалова з 1982 року по 03.10.1997 роки, період роботи в Щорському ПТУ №71 з 23.03.1998 р. по 05.04.2001 р., та період з 16.04.2001 р. по 10.04.2002 р. по отриманню допомоги по безробіттю, підлягають врахуванню до страхового стажу.
За таких обставин, суд вважав, що рішення Головного управління ПФУ в Херсонській області №047050030087 від 15.01.2025 року є протиправним, а тому підлягає скасуванню. 
Разом з тим, суд вказав про наявність підстав для зобов`язання Головного управління ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до страхового стажу періодів роботи в колгоспі імені Чкалова з 1982 року по 03.10.1997 роки, період роботи в Щорському ПТУ № 71 з 23.03.1998 р. по 05.04.2001 р., та період з 16.04.2001 р. по 10.04.2002 р. по отриманню допомоги по безробіттю, з урахуванням висновків суду.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу період роботи в колгоспі з 1982 по 1997 роки, адже дату народження на титульній сторінці трудової книжки №27 зазначено скорочено, чим порушено вимоги Порядку №162, а також оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві. Крім того, позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу періоди відповідно до вкладиша до трудової книжки НОМЕР_1 від 06.05.1998, адже на титульній сторінці відсутня печатка підприємства. Відтак, скаржник вважає, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 08.01.2025 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії позивача розглянуто Головним управлінням ПФУ в Херсонській області та прийнято рішення № 047050030087 від 15.01.2025 року про відмову в призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 31 року.
Спірним рішення №047050030087 від 15.01.2025 року встановлено, що страховий стаж позивача станом на день звернення за призначенням пенсії становив 27 років 09 місяців 11 днів. За результатами розгляду документів доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано:
- відповідно до трудової книжки №27 від 18.02.1982 періоди роботи в колгоспі імені Чкалова з 1982 по 1997 роки, оскільки дату народження на титульній сторінці зазначено скорочено 1964 (тільки рік), заповнена інформація про відпрацьований (встановлений) мінімум трудової участі в громадському товаристві не відповідає вимогам пунктом 6 Порядку №310 - всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою;
- відповідно вкладиша до трудової книжки НОМЕР_1 від 06.05.1998, оскільки записи виконані з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка);
- за записами № 3 - № 5 період роботи з 23.03.1998 по 05.04.2001. (Повідомлено, що періоди роботи з 01.03.1999 до страхового стажу зараховані за даними персоніфікованого обліку);
- за записами № 6 - № 7 період отримання допомоги по безробіттю в Криничанському районному центрі зайнятості з 16.04.2001 по 10.04.2002.
Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Види трудової діяльності, що зараховуються до стражу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначені ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №1788-ХІІ при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також період одержання допомоги по безробіттю.
Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, до заяви про призначення пенсії за віком документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням пенсійного органу №047050030087 від 15.01.2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 31 року.
Згідно спірного рішення позивачу до страхового стажу не зараховано відповідно до трудової книжки №27 від 18.02.1982 періоди роботи в колгоспі імені Чкалова з 1982 по 1997 роки, оскільки дату народження на титульній сторінці зазначено скорочено 1964 (тільки рік), заповнена інформація про відпрацьований (встановлений) мінімум трудової участі в громадському товаристві не відповідає вимогам пунктом 6 Порядку №310 - всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Крім того, позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи відповідно вкладиша до трудової книжки НОМЕР_1 від 06.05.1998, оскільки записи виконані з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка).
Згідно п.2 Постанови Ради Міністрів СССР від 21.04.1975 №310 «Про трудові книжки колгоспників» трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.
Відповідно до пунктів 5, 6 Постанови №310 до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
Пунктом 13 Постанови №310 передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.
Відтак, особи, що працювали як члени колгоспів, мали свій окремий вид трудової книжки - трудову книжку колгоспника.
Суд враховує встановлений зразок трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Судом встановлено, що період роботи позивача в колгоспі з 1982 року по 03.10.1997 підтверджуються записами трудової книжки колгоспника позивача №27 від 18.02.1982. При цьому трудова книжка колгоспника позивача містить відомості про його трудову участь в колгоспі у спірному періоді (прийнятий річний мінімум участі та інформацію про його виконання позивачем).
Також, апеляційний суд встановив, що вкладиш до трудової книжки НОМЕР_1 від 06.05.1998 містить відомості про період роботи позивача в Щорському ПТУ №71 з 23.03.1998 по 05.04.2001 року, а також про отримання позивачем допомоги по безробіттю з 16.04.2001 по 10.04.2002.
Щодо аргументів скаржника стосовно дати народження на титульній сторінці трудової книжки №27 від 18.02.1982, а також печатки підприємства на вкладиші до трудової книжки НОМЕР_1 від 06.05.1998, суд вважає, що наведені відповідачем обставини не є такими, що викликають сумнів у достовірності періодів роботи, не можуть вважатися недоліком заповнення документів, що тягне за собою такий негативний наслідок для позивача як не зарахування періоду роботи до страхового стажу.
Відповідно до позиції, яка висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а і враховується судом при розгляді цієї справи, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Відтак, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи позивача в колгоспі з 1982 року по 03.10.1997 роки, період роботи в Щорському ПТУ №71 з 23.03.1998 р. по 05.04.2001 р. та період з 16.04.2001 р. по 10.04.2002 р. по отриманню допомоги по безробіттю, підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача, а тому спірне рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу через відсутність необхідного страхового стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області  залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 160/3704/25 - без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

        Постанова складена в повному обсязі 18.06.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров