ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 серпня 2025 року           справа №200/171/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 200/171/25 (головуючий суддя у І інстанції – Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії, -

                                               ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати неправомірними дії та скасувати рішення відповідача від 03.01.2025 № 057350008965 про відмову в призначенні пенсії за заявою від 01.01.2025;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 01.01.2025 із врахуванням періодів роботи за провідною професією прохідника з 14.01.1985 по 23.08.1988, з 05.09.1996 по 18.01.2002, з 11.09.2019 по 28.02.2021, з 01.08.2021 по 18.10.2024 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та із застосуванням кратності 1 рік роботи за 1 рік 3 місяці; та період роботи в колгоспі «Росія» з 31.05.1989 по 08.08.1989 до страхового стажу; 
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 01.01.2025 із урахуванням роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також постанови КМУ № 81 від 22.02.1992;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку з 01.01.2025.
В обґрунтування позову зазначив, що 01.01.2025 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 03.01.2025 № 057350008965 відповідач відмовив в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу.
Відповідач не зарахував до пільгового стажу періоди роботи позивача прохідником на підземних гірничих роботах та не враховав до страхового стажу період роботи у колгоспі до страхового стажу, а також не застосував Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.
Таке рішення відповідача вважав протиправним, просив задовольнити позов.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 057350008965 від 03.01.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком за заявою ОСОБА_1 від 01.01.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.01.2025 із врахуванням періодів роботи за провідною професією прохідника з 14.01.1985 по 23.08.1988, з 05.09.1996 по 18.01.2002, з 11.09.2019 по 28.02.2021, з 01.08.2021 по 18.10.2024 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та із застосуванням кратності 1 рік роботи за 1 рік 3 місяці; та період роботи в колгоспі «Росія» з 31.05.1989 по 08.08.1989 до страхового стажу.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.01.2025 із урахуванням роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
В трудовій книжці позивача не містяться дані про повний робочий день, про пільговий характер робіт, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках без збереження заробітної плати, відомості про атестацію робочого місця тощо, відтак, зарахування періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах не може бути встановлено лише на підставі записів трудової книжки, а й підлягає підтвердженню уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, що передбачено Порядком № 637.
За результатами документів доданих до заяви, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи в колгоспі з 31.05.1989 до 08.08.1989 згідно записів трудової книжки від 12.03.1981 НОМЕР_1 , оскільки записи до трудової книжки внесено з порушенням Основних положень. Довідки про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум, перейменування/реорганізацію колгоспу не надано.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ в Черкаській області.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , 01.01.2025 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням пенсійного фонду України в Черкаській області.
03.01.2025 відповідачем прийнято рішення № 057350008965 про відмову у призначенні пенсії позивачу з підстав відсутності необхідного пільгового стажу згідно з п. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішення про відмову в призначенні пенсії вмотивовано відсутністю страхового стажу. Як зазначено в рішенні, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 31 рік, право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2027 по 31.12.2027 – від 24 років, у разі відсутності зазначеного страхового стажу після досягнення 65 років особа має право на призначення пенсії за наявності стажу від 15 років. Згідно з рішенням страховий стаж позивача становить 18 років 11 місяців 22 дні (з урахуванням додаткових років за списком № 1 – 3 роки).
Крім цього, згідно з рішенням до страхового стажу позивача не зараховано період роботи в колгоспі з 31.05.1989 по 08.08.1989 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки записи в трудовій книжці внесено із порушенням Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспника, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 24.04.1975 № 310, довідок про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум , перейменування / реорганізацію колгоспу не надано.
Крім цього, позивачем на виконання п. 14-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зазначено в заяві про призначення пенсії про неодержання ним пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ.
Згідно з розрахунком форми РС - право:
страховий стаж позивача становить 15 років 1 місяців 22 дні, до страхового стажу не враховано період роботи з 31.05.1989 по 08.08.1989;
до пільгового стажу враховані періоди з 01.01.1999 по 18.01.2002 (список № 1), з 23.03.2019 по 10.10.2019 (ст. 14 п/п підземні, сп. № 1, р. 1, п-р. 1 п. а-в), з 01.03.2021 по 31.03.2021 (ст. 14 п/п підземні, сп. № 1, р. 1, п-р. 1 п. а-в),  з 01.07.2021 по 31.07.2021 (ст. 14 п/п підземні, сп. № 1, р. 1, п-р. 1 п. а-в). Періоди з 23.03.2019 по 10.10.2019, з 01.03.2021 по 31.03.2021, з 01.07.2021 по 31.07.2021 враховані із коефіцієнтом зарахування «1».
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що запис про роботу позивача з 31.05.1989 по 08.08.1989 в колгоспі «Росія» у його трудовій книжці відповідає положенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держакомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974, отже цей період має бути врахований до страхового стажу позивача.
Також, суд першої інстанції, виходив з того, що трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірні періоди на провідних професіях (прохідник) на підземних гірничих роботах, що визначені Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України № 202 від 31.03.1994, отже зазначені періоди мали враховуватися відповідачем до пільгового стажу позивача, як роботи, які згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 надають право на призначення пенсії незалежно від віку.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
На підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років (…).
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Постановою Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 202, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі – Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Щодо неврахування до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів його роботи за провідною професією прохідника з 14.01.1985 по 23.08.1988, з 05.09.1996 по 18.01.2002, з 11.09.2019 по 28.02.2021, з 01.08.2021 по 18.10.2024 суд зазначає наступне.
Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містить такі записи про роботу:
1) у Шахтоуправлінні «Куйбишевське»:
- 14.01.985 прийнятий підземним учнем прохідника з повним робочим днем під землею;
- 01.07.1985 присвоєно 4 розряд прохідника з повним робочим днем в шахті;
- 01.02.1987 присвоєно 4 розряд прохідника з повним робочим днем в шахті;
- 23.09.1988 звільнений за власним бажанням.
2) у шахтоуправління «Октябрське» в/о «Донецьквугілля»:
- 05.09.1996 прийнятий на ділянку підготовчих робіт прохідником 1 розряду з повним робочим днем в шахті;
- 01.02.1999 переведений підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті на ділянці підготовчих робіт № 4;
- 18.01.2022 звільнений за власним бажанням.
3) у ТОВ «Ефективне вуглевидобування»:
- 11.10.2019 прийнятий за переводом з ТОВ «Укрцентраль» прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті;
- 01.07.2023 переведений прохідником 5 розряду дільниці з проведення гірничих виробок з повним робочим днем в шахті;
- 09.02.2024 переведено прохідником 5 розряду дільниці з проведення гірничих виробок та видобутку вугілля з повним робочим днем в шахті;
- 18.10.2024 звільнено за власним бажанням.
У індивідуальних відомостях про застраховану особу станом на 01.01.2025 наявні відомості про роботу позивача до грудня 2023 року та відомості про спеціальний стаж позивача за 1999-2001 роки та з 01.01.2002 по 18.01.2002, код підстав обліку ЗПЗ013А1, код страхувальника 00174912, (ДВАТ Ш/у «Жовтневий рудник») та за період з 11.10.2019 по 31.12.2021, код підстав обліку ЗПЗ014А2, код 42602776 (ТОВ «Ефективне вуглевидобування»).
Трудова книжка містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення та наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
На час роботи позивача були чинні Списки № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 та постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994.
Вказаною постановою було передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають «прохідники» (Список 1 розділ І підрозділ 2, пункт а), підпункт 1.2а).
Згідно з підпунктом 1.1а підрозділом 1 розділу І цього Списку № 1, правом пільгового пенсійного забезпечення користуються усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Відповідно до роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України від 10 травня 1994 року № 01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають, право на пенсію за віком на пільгових умовах" у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.
Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 22 червня 2011 року (справа № 6-57227св10) зазначив, що згідно з пунктом 3 роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерстві праці України від 10 травня 1994 року № 01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1 і № 2, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій. При цьому пунктом 7 цих роз`яснень передбачено, що у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.
Отже, трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить записи про його роботу на провідних професіях (прохідник) на підземних гірничих роботах, що визначені Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України № 202 від 31.03.1994, які згідно з ч. 3 ст 114 Закону № 1058 надають право на призначення пенсії незалежно від віку.
Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 за провідною професією прохідника з 14.01.1985 по 23.08.1988, з 05.09.1996 по 18.01.2002, з 11.09.2019 по 28.02.2021, з 01.08.2021 по 18.10.2024 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стосовно не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в колгоспі «Росія» з 31.05.1989 по 08.08.1989, суд зазначає наступне.
Згідно частини першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Згідно з трудової книжкою НОМЕР_1 , позивач працював у колгоспі «Росія» на посаді твариновода з 31.05.1989 по 08.08.1989.
Суд зауважує, що відповідний запис про роботу позивача у колгоспі наявний в трудовій книжці, порядок ведення якої на той час врегульовувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держакомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974, а не в трудовій книжці колгоспника, порядок ведення якої визначався Постановою Ради міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників».
Положеннями Примірного статуту колгоспника, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, встановлено можливість прийняття на роботу до колгоспу особи іншим шляхом, ніж набуття членства. Отже, діяльність членів колгоспів має підтверджуватися  трудовою книжкою колгоспника встановленого зразку, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої мали вноситися відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі). Втім, запис  трудової книжки позивача про роботу  в колгоспі не  містить інформації про набуття позивачем членства у колгоспі, в матеріалах справи відсутні інші документи, які б надавали можливість встановити набуття позивачем членства у колгоспі.
Враховуючи відповідність запису про роботу позивача у трудовій книжці НОМЕР_1 положенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держакомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974, суд першої інстанції правильно зобов`язав відповідача зарахувати період роботи позивача в колгоспі «Росія» з 31.05.1989 по 08.08.1989 до його страхового стажу.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 200/171/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 200/171/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 21 серпня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                          І.В. Геращенко