ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3932/25 Справа № 212/7965/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ведяшкіна  Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року                                                         м. Кривий Ріг
справа № 212/7965/24
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Остапенко В.О.
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання Дяченко Д.П.
сторони:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2025 року, яке ухвалено суддею Ведяшкіною  Ю. В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 січня 2025 року, 

УСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в неї та відповідача ОСОБА_2  народилась донька  ОСОБА_3 . 
13 жовтня 2021 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з ОСОБА_2  на її користь стягнуто аліменти на неповнолітню дитину  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2  у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 10 березня 2021 року до досягнення донькою повноліття. 
Позивач зазначала, що їх спільна з відповідачем донька проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні, має діагноз мінімальна мозкова дисфункція, загальне недорозвинення мови, рекомендовано нагляд невролога за місцем проживання, заняття з логопедом та психологом. Донька для індивідуального розвитку двічі на тиждень відвідує курси англійської мови, вартість заняття складає 500 грн на тиждень.
На підставі наведеного вище позивач просила суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її користь, а саме з твердої грошової суми в розмірі 4 000 грн, щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2025 року позов задоволено частково, змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року у справі № 212/1978/21 за позовом ОСОБА_4  до ОСОБА_2 , треті особи: Криворізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та стягнення аліментів (з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу)).
Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення за виконавчим листом № 2/212/1872/21, виданим 19 листопада 2021 року вирішено припинити з дня набрання законної сили цим рішенням. Рішення суду допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1 211,20 грн.
В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по справі про задоволення її позовних вимог посилаючись на те, що судом першої інстанції в повній мірі не надано оцінки тому, що їх спільна з відповідачем донька проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні, має діагноз мінімальна мозкова дисфункція, загальне недорозвинення мови, рекомендовано нагляд невролога за місцем проживання, заняття з логопедом та психологом. Вказане підтверджується копією епікризу № 1078/165 від 05 березня 2021 року, копією висновку МРТ № 40721 від 09 березня 2021 року, копією висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи № ІРЦ-85279/2024/491034 від 15 березня 2024 року, копією направлення на обстеження та копією направлення від 24 квітня 2024 року. Крім того, донька для індивідуального розвитку двічі на тиждень відвідує курси англійської мови, вартість заняття складає 500 грн на тиждень.
Апелянт зазначає, що відповідач, заперечуючи проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки заробітної плати, посилався на те, що він має середню заробітну плату 18 000 грн, однак відповідно до наданої довідки ПрАТ «ПівнГЗК», відповідач має середню заробітну плату 33 807 грн.
Також вказує, що той факт, що на утриманні відповідача знаходиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не є сином відповідача а сином його теперішньої дружини, взагалі не впливає та не має правових наслідків на визначення матеріального стану відповідача в даному спорі.
Крім того апелянт зазначає, що наразі вона також перебуває у відпусті по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_5 доньки ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на переконання позивача, апеляційну скаргу - залишити без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, відповідача ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом установлено та з матеріалів справи убачається, що відповідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 14 липня 2022 року Покровським відділом державної актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ( а.с.6).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 18 вересня 2020 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.7).
Відповідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії  НОМЕР_3 , шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 27 жовтня 2023 року (а.с.8).
13 жовтня 2021 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 10 березня 2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-11).
Відповідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 грудня 2021 року, державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сокол Г.Л. відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. з 10 березня 2021 року до досягнення донькою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття (а.с.12).
Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01 серпня 2024 року ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 11 354,31 грн ( а.с.13).
Відповідно копії довідки № 13 від 23 липня 2024 року  ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз мінімальна мозкова дисфункція. Загальне недорозвинення мови. Скарги на затримку мови. Рекомендовано нагляд невролога (а.с.16-24).
Відповідно до наданих позивачкою платіжно – розрахункових документів, позивачка в квітні 2024 року витратила на придбання одягу та взуття для доньки на загальну суму 1 254,01 грн, на придбання ліків - 824,13 грн, та в травні 2024 року - на відвідування донькою індивідуальних занять - 500 грн. (24-26).
Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , 27 вересня 2019 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , якій після реєстрації шлюбу надано прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.49).
Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 09 лютого 2023 року Покровським відділом державної актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_12 , батьками якої зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_13 (а.с.50).
Відповідно копії акта ТОВ «Житлокомцентр» від 16 жовтня 2024 року ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 12 серпня 2019 року разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 (а.с.51).
Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 05 листопада 2014 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого зазначені: ОСОБА_14 та ОСОБА_10 (а.с.52).
Відповідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 29 жовтня 2016 року Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ( а.с.53).
Відповідно копії свідоцтва про хворобу № 12940 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_2 , 1990 року народження, солдат військової частини НОМЕР_8 , непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (54-55).
На підставі довідки Комунального закладу дошкільної освіти (Ясла-садок) №62 Криворізької міської ради від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_13 з 03 квітня 2023 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х річного віку (а.с.60).
Відповідно довідки № 677 від 16 жовтня 2024 року ОСОБА_2 з 27 червня 2019 року працює у ПрАТ «Північний гірничо – збагачувальний комбінат», дробильна фабрика № 2, Виробнича дільниця дроблення руди. Займає посаду дробильник, зайнятий повний робочий день в кар`єрі 6 розряду, має заробітну плату (дохід) за період з 01 квітня 2024 року по 30 вересня 2024 року в загальному розмірі 202 847,77 грн (а.с.62). 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив, прийнявши до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, враховуючи, що у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася друга дитина, а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважав за доцільне визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом. 
Так, відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ст.ст.183, 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.
Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.
Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст.182 - 184, 192 СК України.
Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17 і наведені норми та тлумачення спростовують доводи апеляційної скарги щодо безпідставності вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів.
У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими статтею 182 Сімейного кодексу України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.
Частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. 
Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той  із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 
Відповідно до ч. 2, 3  ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;
Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Як убачається із матеріалів справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що раніше визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі недостатньо для задоволення потреб дитини та вказувала на те, що їх з відповідачем донька має діагноз мінімальна мозкова дисфункція, загальне недорозвинення мови, рекомендовано нагляд невролога за місцем проживання, заняття з логопедом та психологом.
Суд першої інстанції, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, враховуючи, що у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася друга дитина, а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, виходячи з принципу розумності та справедливості, вірно вважжав доцільним визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року.
Надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог докази того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз мінімальна мозкова дисфункція не можуть бути підставою для визначення розміру аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, оскільки позивач вправі звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, в разі понесення таких витрат.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що згідно усталеної судової практики аліменти на утримання дітей стягуються у розмірі: на одну дитину - одна чверть, на двох дітей - одна третина, на трьох і більше дітей - половина заробітку (доходу) платника аліментів.
Посилання апелянта на те, що заперечуючи проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки заробітної плати, посилався на те, що він має середню заробітну плату 18 000 грн, однак відповідно до наданої довідки ПрАТ «ПівнГЗК», відповідач має середню заробітну плату 33 807 грн не можуть бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, оскільки у відповідача у справі змінився сімейний стан, і враховуючи наявність у відповідача двох дітей, саме 1/6 частка від доходу відповідача є належним розміром аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що на утриманні відповідача знаходиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не є сином відповідача а сином його теперішньої дружини, взагалі не впливає та не має правових наслідків на визначення матеріального стану відповідача в даному спорі колегією суддів не приймається до уваги, оскільки вказаною обставиною не обґрунтоване оскаржуване рішення.
Посилання апелянта на те, що наразі вона також перебуває у відпусті по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_5 доньки ОСОБА_1 , не стосується предметом даного спору.
Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 11 червня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: