ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2025 року	Львів	Справа № 260/8315/24 пров. № А/857/15797/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
за участю секретаря судових засідань –                     Березюка Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року (головуюча суддя: Плеханова З.Б., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дії та стягнення моральної шкоди,-
встановив:
ОСОБА_1 , 16.12.2024 звернувся до суду з позовом, в якому, просив:
визнати протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо:
стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 3 304,00 грн без надсилання   йому постанови  про відкриття виконавчого провадження згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»; відповіді на заяву  від 16.07.2024; по скарзі від 31.10.2024, а також на які згідно п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернуто стягнення;
зобов`язати Хустський  відділ державної виконавчої служби у Хустському районі           Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства       юстиції           повернути /перерахувати позивачу кошти в сумі 3304, 00 грн;
стягнути на користь позивача, як члена малозабезпеченої сім`ї моральну шкоду  у розмірі місячної мінімальної заробітної плати.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   при   відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 75525798.
Визнано протиправною   та скасовано   постанову Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження АСВП 75525798.
Визнано протиправною бездіяльність   Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо ненаправлення ОСОБА_1 постанови про відкриття при   відкритті та здійсненні виконавчого провадження АСВП 74735388   у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Зобов`язано Хустський відділ державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направити   Тудовші Сергію Панфіловичу постанову про відкриття   виконавчого провадження АСВП 74735388   у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
У решті позовних вимог відмовлено.
Окремою ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року постановлено направити керівнику   Хустського       відділу державної виконавчої   служби у Хустському     районі   Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - для відома та контролю.
Із окремою ухвалою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її апеляційному порядку. Вважає таку необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що відділ був не належно забезпечений поштово-марочною кореспонденцією протягом 2024 року.
У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази отримання позивачем постанови від 16.04.2024 про відкриття виконавчого провадження АСВП 74735388, яка була направлена супровідним листом теж від 16.04.2024, а інформація про направлення якихось документів   у лютому   2025 року (через 9 місяців!!!), тобто вже під час судового розгляду, не є належним доказом спростування обставин, про які зазначає позивач у позовній заяві поданій суду у грудні 2024 року, оскільки суд перевіряє законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень на час виникнення спірних правовідносин. Вищевказані порушення призвели до  здійснення відповідачем дій та винесення рішень про арешт коштів позивача до того, як   йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, що порушило його права як учасника виконавчого провадження надані йому Закону України «Про виконавче провадження».
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною четвертою статті 249 КАС України передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Відповідно до частини дев`ятої статті 249 КАС України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Отже, окрема ухвала має на меті усунення виявлених у процесі розгляду адміністративного позову порушень закону та є підставою для розгляду питання щодо відповідальності винних осіб, вона може стосуватись будь-якого суб`єкта, зокрема й того, який не бере участь у справі.
Таким чином, окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.
Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.
За цих обставин слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.
Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).
Аналізуючи викладене, обов`язковими умовами для винесення окремої ухвали є порушення закону чи іншого нормативно-правового акту із чітким зазначенням такої норми та обґрунтування у чому саме полягає таке порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VІІІ, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Аналіз наведеної вище правової норми надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що копія постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2024 № 74735388. 
Тобто, відповідачем порушено вимоги ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VІІІ щодо надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням.
Натомість, наявний список згуртованих рекомендованих відправлень за 21.02.2025 з описом (а. с. 74, 75) про направлення на адресу позивача «постанова про відкриття ВП», кількість аркушів 2, тобто більше ніж через 9 місяців з моменту відкриття виконавчого провадження за № 74735388.
Однак, з вказаних документів не є можливим встановити, що відповідачем направлялася на адресу позивача саме постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2024 № 74735388, що у свою чергу свідчить про порушення прав позивача як учасника виконавчого провадження. 
Щодо покликання відповідача, що відділ був не належно забезпечений поштово-марочною кореспонденцією протягом 2024 року, то на думку суду апеляційної інстанції наведене не може бути підставою про порушення прав позивача як учасника виконавчого провадження. Оскільки боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. Разом з тим, порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця. (наведене узгоджується з рішенням Верховного Суду рішенні від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14).
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що вищенаведені порушення призвели до  здійснення відповідачем дій та винесення рішень про арешт коштів позивача до того, як   йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження № 74735388, що порушило його права  як учасника виконавчого провадження. 
Таким чином, апеляційна скарга Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, окрему ухвалу суду без змін.
Згідно приписів ст. 139 КАС України, підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 
постановив:
апеляційну скаргу Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення, окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі № 260/8315/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено  15.08.25