Справа № 127/21633/24
Провадження № 22-ц/801/1551/2025
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року	Справа № 127/21633/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Рибчинського В. П., Копаничук С. Г.,

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Коллект Центр»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2025 року, ухвалене у складі судді Венгрин О. О. залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 
У червні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що 26 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір № 100214150, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого позикодавцем на умовах платності, строковості та зворотності, перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5 000 грн.
ОСОБА_1 свого обов`язку із повернення кредитних коштів та процентів за їх користування належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором.
30 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором № 100214150. 
10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема, за договором № 100214150. 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 100214150. 
Оскільки ОСОБА_1 не погасив заборгованість ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача, ТОВ «Коллект Центр» у заявленому позові просило суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 41 507,50 грн, з яких 5 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 36 507,50 – заборгованість за відсотками.
Також позивач просив стягнути з відповідача 3 028 грн судового збору та 13 000 грн витрат на правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» було задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 100214150 від 26 серпня 2021 року у розмірі 41 507,50 грн, з яких 5 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 36 507,50 – заборгованість за відсотками. Також суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивача 3 028 грн судового збору та 5 000 грн витрат на правничу допомогу, у стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовлено. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту.
Водночас місцевий суд врахував, що справа не є складною, у справі невелика кількість письмових доказів, з огляду на що заявлений розмір витрат сторони позивача на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким рішенням, представник відповідача подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Голота Л. О.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2025 року суддів Голоту Л. О., Копаничук С. Г. замінено на суддів Сопруна В. В., Рибчинського В. П.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 липня 2025 року справу призначено до розгляду на 31 липня 2025 року в порядку письмового провадження. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2025 року суддю Сопруна В. В. замінено на суддю Копаничук С. Г.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що досліджені розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначений ТОВ «Коллект Центр» до стягнення розмір заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою за договором включає період, який виходить за межі строку кредитування.
Розмір відсотків відповідно до умов договору становить 7,05 грн за період з 26 серпня 2021 року по 10 вересня 2021 року, виходячи з розрахунку 5 000 грн (тіло кредиту) х 0,01 % (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 15 днів (строк позики). 
Крім того, спірним договором та паспортом споживчого кредиту передбачена сума до повернення 5 007,50 грн, а не 41 507,50 грн, як просить позивач.
Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлені ТОВ «Коллект Центр» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період, який виходить за межі строку кредитування є безпідставними та задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору.
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2021 року було укладено договір факторингу № 30-11-65, після чого, на основі даних договорів було укладено договір № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, що заборонено законодавством, а отже позивач не набув права вимоги до боржника.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Відповідно до копії анкети-заяви на кредит № 100214150 від 26 серпня 2021 року, відповідач з метою отримання кредиту вказав свої персональні дані, а також сторони погодили суму кредиту у розмірі 5 000 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 7,50 грн, як нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Строк кредиту становить 15 день з 26 серпня 2021 року. Дата повернення кредиту – 10 вересня 2021 року. Сума до повернення становить 5 007,50 грн (а. с. 12).
26 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 100214150, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк 15 днів з 26 серпня 2021 року надати позичальнику грошові кошти у сумі 5 000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше 10 вересня 2021 року та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Комісія – 0 грн. Проценти за користування кредитом становлять 7,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок (а. с. 6-10).
Відповідно до копії графіку платежів за договором про споживчий кредит № 100214150 від 26 серпня 2021 року, загальна вартість кредиту становить 5 007,50 грн, з них: 5 000 грн – сума кредиту, 7,50 грн – проценти за користування кредитом та 200 грн – комісія за надання кредиту (зворот а. с. 10).
Згідно з копією паспорту споживчого кредиту, відповідач був ознайомлений з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту 26 серпня 2021 року (а. с. 11).
Згідно з копією довідки про ідентифікацію, представник первісного кредитора підтверджує, що відповідач, з яким укладено договір № 100214150 від 26 серпня 2021 року ідентифікований ТОВ «Мілоан» (а. с. 13).
Відповідно до копії платіжного доручення № 31603563 від 26 серпня 2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача № 516874*48 грошові кошти у сумі 5 000 грн, згідно з договором № 100214150 (зворот а. с. 13).
Згідно із наданою АТ КБ «Приватбанк» інформацією, на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 , відповідно до копії виписки 26 серпня 2025 року на рахунок відповідача було зараховано 5 000 грн (а. с. 135-136).
Відповідно до копії відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» 26 серпня 2021 року відповідачеві надано кредит у розмірі 5 000 грн. з 26 серпня 2021 року по 10 вересня 2021 року включно відповідачеві нараховувалися проценти відповідно до п. 1.5.2 договору у розмірі 0,50 грн щоденно, що разом становить 7,50 грн. Починаючи з 11 вересня 2021 року по 09 листопада 2021 року включно проценти нараховувалися відповідно до п. 1.6, 2.3.1.2 договору у розмірі 250 грн щоденно, що разом становить 15 007,50 грн (а. с. 14).
Відповідно до копії договору факторингу № 30-11-65 від 30 листопада 2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (Фактор), укладено договір про те, що клієнт – первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 65 369 380,75 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а. с. 18-20). 
Відповідно до копії платіжного доручення від 03 грудня 2021 року фактор виконав своє зобов`язання перед клієнтом шляхом сплати грошових коштів за договором факторингу (а. с. 20)
Згідно з копією актів приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 30-11-65 від 30 листопада 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (Клієнт) передало реєстр боржників, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (Фактор) прийняло в кількості 3 063 штук в електронному вигляді на флеш-носії, у розмірі 688 Кбайт (зворот а. с. 20).
Відповідно до копії реєстру боржників та витягу із реєстру за договором факторингу № 30-11-65 від 30 листопада 2021 року, під № 2902 вказаний ОСОБА_1 , загальна заборгованість якого складає 20 007,50 грн, з них: 5 000 грн – сума виданого кредиту, 15 007,50 грн – заборгованість по процентам (а. с. 21-22, 23).
Відповідно до копії розрахунку заборгованості по кредитному договору № 100214150, наданого ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 березня 2023 року, загальна заборгованість відповідача становить 41 507,50 грн, з них: 5 000 – заборгованість по основній сумі кредиту, 15 007,50 грн – заборгованість за відсотками станом на дату відступлення права вимоги; 21 500 грн – нараховані відсотки за кредитним договором (а. с. 16).
Згідно з копією договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр»» (Новий кредитор) уклали цей Договір про те, що Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язанні виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором (а. с. 24-26).
На а. с. 27 акт прийому-передачі реєстру боржників від 10 березня 2023 року.
Відповідно до копії реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року за № 18096 вказаний ОСОБА_1 , сума заборгованості якого за кредитним договором № 100214150 становить 41 507,50 грн, з них: 5 000 грн – заборгованість за кредитом, 36 507,50 грн – заборгованість за нарахованими процентами (зворот а. с. 27-29, 30).
На звороті а. с. 29 акт зарахування однорідних зустрічних вимог від 31 березня 2023 року.
Відповідно до копії розрахунку заборгованості по кредитному договору № 100214150, наданого ТОВ «Коллект Центр», станом на 04 червня 2024 року, загальна заборгованість відповідача становить 41 507,50 грн, з них: 5 000 – заборгованість по основній сумі кредиту, 36 507,50 грн – заборгованість за відсотками (а. с. 17).

Позиція суду апеляційної інстанції
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.
На підтвердження заявлених вимог позивачем було надано підписаний ОСОБА_1 у електронному вигляді кредитний договір, докази отримання на виконання договору кредитних коштів у безготівковій формі, розрахунки заборгованості.
Апеляційний суд зауважує на тому, що ОСОБА_1 не заперечував проти факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів ані у суді першої, ані у суді апеляційної інстанцій.
Окрім того доведеним є факт переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал», а після того до позивача.
Наявність заборгованості за кредитним договором підтверджена відповідними розрахунками. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що проценти за договорами були нараховані поза межами строку дії договору.
Так, відповідно до п. 1.5.2. договору № 100214150 від 26 серпня 2021 року проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування (п. 2.2.2 договору).
Доводи апеляційної скарги про те, що загальний розмір нарахованих відсотків не може перевищувати 7,50 грн є безпідставними, адже такий розмір відсотків був передбачений кредитором за користування кредитом у межах 15 днів з 26 серпня 2021 року по 10 вересня 2021 року. Як видно із розрахунку (а. с. 14) протягом вказаного строку відповідачеві дійсно нараховувалися проценти у розмірі 0,01 % від суми кредиту (по 0,50 грн на день). Починаючи з 11 вересня 2021 року нарахування відсотків здійснювалося за стандартною процентною ставкою у розмірі 5,00 %, що відповідає умовам договору – п. 1.6. Автоматична пролонгація строку договору передбачена п. 2.3.2.
Доказів погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 не надав, а відтак доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.
Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач не набув права вимоги до боржника.
Так, укладений 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-03/2023/01 за своєю суттю є договором факторингу, оскільки відповідно до його умов ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор), яка є фінансовою установою, відступило ТОВ «Коллект Центр» (клієнт), яка є фінансовою установою, своє право грошової вимоги до третьої особи – боржника, що відповідає змісту поняття факторингу та вимогам Глави 73 ЦК України. 
Доводи апеляційної скарги у цій частині зводяться до хибного тлумачення скаржником норм закону на власний розсуд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2025 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                 В. В. Оніщук

Судді                                                                         С. Г. Копаничук

                                                                               В. П. Рибчинський