УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/358/25 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Номер провадження №33/4805/624/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Сінченка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Сінченка Андрія Олеговича, подану в інтересах  ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 18 січня 2025 року о 08 год 40 хв у Житомирському районі с. Вереси, по дорозі Вересівський Шлях ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився о 08:42 годині на місці зупинення за згодою водія алкотестером Драгер 6820, тест № 509, який показав результат - 0,35 %. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Сінченко А.О. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, які були виявленні уповноваженими особами у ОСОБА_1 , а згідно Методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим алкоголем» показник 0,25‰ не встановлює стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки показник менше 0,3‰ свідчить про відсутність впливу алкоголю, а від 0,3 до 0,5 ‰ про його незначний вплив.
В судовому засіданні захисник – адвокат Сінченко А.О. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за  порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статтей 283, 284 КУпАП.
Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 18.01.2025 відповідно до якого 18.01.2025 о 08 год 40 хв у Житомирському районі с. Вереси, по дорозі Вересівський Шлях ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом № 509, результат - 0,35 % та висновком на стан алкогольного сп`яніння №28, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3); роздруківкою Alkotest-6820 від 18.01.2025 № 509, результат якого 0,35 проміле (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд з використанням спеціального технічного засобу проведений у зв?язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, порушено координацію рухів. Результат огляду 0,35 проміле (а.с. 4); висновком медичного огляду №28 КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 18.01.2025, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3881426 (а.с. 10); відеозаписом обставин події (а.с. 12).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо доводів про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення, які були виявленні уповноваженими особами у ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.
Як убачається з відеозапису, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.
Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Таким чином, тільки наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, а тому у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно. При цьому, кваліфікуючою ознакою є саме факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено у протоколі від 18.01.2025, тому його фабула повністю відповідає змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апелянта стосовно того, що згідно Методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим алкоголем» показник 0,25‰ не встановлює стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки показник менше 0,3‰ свідчить про відсутність впливу алкоголю, а від 0,3 до 0,5 ‰ про його незначний вплив є необґрунтованими та не виходять за межі припущень, оскільки відповідно до змісту пункту 7 розділу ІІ зазначеної Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, та вважається позитивним, коли показники технічного засобу після проведення тесту мають результат більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Так, показники газоаналізатора, яким проводився огляд в медичному закладі (0,29 та 0.25‰ відповідно) перевищують вказану норму, що підтверджує стан алкогольного сп`яніння. Крім того, апеляційний суд враховує, що із певним проміжком часу зменшуються показники алкогольного сп`яніння, що є природнім у зв`язку із вивітрюванням парів алкоголю.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Сінченка Андрія Олеговича, в інтересах  ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 15 квітня 2025 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                     Н.Й. Григорусь