ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/31442/24
Провадження № 22-ц/820/1295/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Демчук В. М.,
з участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,
позивачки ОСОБА_2 і її представника ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року (суддя Чевилюк З. А., повне судове рішення складено 16 квітня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, про визначення місця проживання дитини. 

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
У листопаді 2024 року ОСОБА_5 (після зміни прізвища ОСОБА_2 ), звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 04 вересня 2024 року спільна донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась проживати з нею. На підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року у справі № 686/28682/24 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22 жовтня 2024 року і до досягнення донькою повноліття. Питання про визначення місця проживання дитини виникло у зв`язку з погрозами батька забрати ОСОБА_7 до себе. У них з донькою склалися теплі та близькі стосунки. Вона створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Має добрий стан здоров`я, роботу і постійний заробіток, позитивно характеризується. Встановлення місця проживання дитини з матір`ю відповідатиме інтересам доньки. 
Тому позивачка просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року позов задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_8 
ОСОБА_4 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на незаконність рішення суду. Суд не взяв до уваги те, що спір щодо місця проживання дитини відсутній. Він не заперечує проти проживання доньки з матір`ю. Між ними наявний спір лише щодо участі батька у вихованні дитини. Суд не врахував те, що він проходить військову службу в Збройних Силах України. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті. Суд не взяв до уваги правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року в справі № 730/921/21. 
У відзиві позивачка ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Після розлучення з відповідачем склались напружені стосунки. Він неодноразово погрожував забрати доньку до себе без її згоди, а також забирав дитину без її відома з дошкільного закладу, що було підставою для звернення до правоохоронного органу.
У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримала. Позивачка і її представник апеляційну скаргу не визнали.
ОСОБА_4 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 29 квітня 2021 року). 
Після розірвання шлюбу за згодою батьків донька залишилась проживати з матір`ю.
На підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року у справі № 686/28682/24 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідно до ухвал Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2024 року в справі № 686/30397/24 та від 02 грудня 2024 року в справі № 686/32014/24 ОСОБА_4 відмовлено у видачі судового наказу за його заявами про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 . 
За змістом психологічного висновку ФОП ОСОБА_9 № 01/2025-р від 20 січня 2025 року спостерігається більша прихильність дівчинки до матері ОСОБА_5 . Матір є для дитини важливою постаттю, у них теплі стосунки. У сімейному середовищі, де є мати і вітчим, Аріні комфортно. Дівчинка повсякчас у ході діагностичного дослідження пригорталась до матері та обіймала її. Є також прихильність до батька, але вона є менш сильною, ніж до матері. 
Згідно з відповіддю ВП № 1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області на звернення ОСОБА_2 від 12 лютого 2025 року щодо прийняття мір до ОСОБА_4 , який без відома матері забрав до себе додому спільну малолітню дитину з закладу дошкільної освіти, повідомлено, що в діях ОСОБА_4 не вбачається складу адміністративного або кримінального правопорушення. 
ОСОБА_4 призваний на військову службу по мобілізації, що підтверджено витягом з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба № 44 від 13 лютого 2025 року. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задоволення позову суд мотивував доцільністю визначення місця проживання дитини з матір`ю з огляду на особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків. 
Висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.
Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (частина 4 статті 29 ЦК України).
В силу статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
На підставі частини 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини до інших обставин, що мають істотне значення для вирішення спору про визначення місця проживання дитини можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Відповідно до висновку Органу опіки та піклування № 603/01-31 від 28 лютого 2025 року доцільним є визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_2 . Батько не заперечував проти проживання доньки з матір`ю. Під час підготовки висновку установлено, що умови проживання у батьків належні, вони мають доходи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають. ОСОБА_10 пояснила, що батько двічі звертався до суду із заявою про стягнення з неї аліментів на утримання доньки і всім говорить, що дитина проживає з ним. ОСОБА_4 пояснив, що донька проводить з ним кожні вихідні та не хоче потім йти до мами. У зв`язку з тим, що ОСОБА_11 створила нову сім`ю, він хвилюється, що вона не приділяє дитині достатньо уваги. 
Висновок є достатньо обґрунтованим, на суперечить інтересам дитини і суд першої інстанції вірно його врахував при вирішенні спору відповідно до вимог статті 19 СК України 
З огляду на те, що малолітня ОСОБА_6 має належні умови для проживання та розвитку з матір`ю, більш прихильна до матері, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору суд врахував якнайкращі інтереси дитини, дотримався балансу між інтересами дитини і правами батьків на виховання дитини та їх обов`язком діяти в інтересах доньки. 
Крім того, батько не позбавлений можливості забезпечувати доньку матеріально, брати участь у її вихованні, спілкуватися з нею, а у випадку вчинення перешкод у цьому вирішити такий спір у порядку, встановленому законом.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність між сторонами спору щодо місця проживання дитини з таких підстав. 
За матеріалами справи відповідач висловлював бажання щодо проживання малолітньої доньки з ним. Хоча після розірвання шлюбу за згодою ОСОБА_4 місце проживання дитини було визначено з матір`ю, без згоди останньої він забрав дитину з дошкільного закладу до себе додому, що стало підставою звернення ОСОБА_2 до ВП № 1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. 
Відповідач двічі у листопаді та грудні 2024 року звертався до суду із заявами про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 . У видачі судового наказу суд відмовив.
Згідно з частиною 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 
Отже, батько, звертаючись до суду із заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів з матері, вважав, що донька проживає з ним. 
Зазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про наявність спору між сторонами щодо місця проживання малолітньої дитини.
Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року в справі № 730/921/21, є безпідставним, оскільки обставини у справах є різними. 
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення. 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

І. В. П`єнта