ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2025 року                                                        м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю ОСОБА_1 та захисника Кавецького О.Я.( в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника Кавецького О.Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2025 року,-
В С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 3400 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід держави.
Згідно постанови, ОСОБА_1 06 червня 2025 року о 12 год. 00 хв., на напрямку 772 прикордонного знаку на відстані 35 км до державного кордону України, на околиці населеного пункту Глибочок, в межах контрольованого прикордонного району, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території Сторожинецької ОТГ Чернівецького району Чернівецької області,був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» за спробу незаконного перетину державного кордону України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України. 
Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.
На судове рішення захисник Кавецький О.Я. подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність умислу в діях ОСОБА_1 . З протоколу не вбачається, які саме дії він вчинив для спроби перетину кордону, а сам факт перебування на відстані 35 кілометрів від лінії державного кордону не свідчить про такий намір.

Справа №33/822/362/25                         Головуючий у І інстанції: Посохов І.С.
Категорія: ч.1 ст.204-1КУпАП                                Доповідач: Дембіцька О.О.

Зазначає, що в справі відсутні докази факту перетину чи спроби перетину кордону, відсутня схема правопорушення, із зафіксованими умовними позначками місця вчинення правопорушення, маршрут руху та лінію державного кордону, фото чи відеофіксація факту вчинення правопорушення, пояснення свідків, рапорт інспектора прикордонної служби, письмові пояснення 
ОСОБА_1 , що ОСОБА_1 свою вину не визнає, запис зроблений у протоколі під впливом психологічного тиску, оскільки за відмову визнання вини його мали намір притягнути до адміністративної відповідальності за злісну непокору. 
Вказує, що після повернення до м. Львів ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою для з`ясування фактичних обставин справи, а саме який протокол на нього складався, тому був скерований адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання відомостей для подальшого формування звернення у відповідні органи за фактом незаконного затримання, оскільки в матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне затримання.
Звертає увагу, що відстань 35 км від державного кордону України є значною, а тому не можливо зрозуміти, яким чином на такій відстані інспекторами прикордонної служби встановлено наявність об`єктивної сторони правопорушення. 
Посилається на те, що матеріали, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують факт незаконного перетину або спроби незаконного перетину державного кордону України.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та захисника Кавецького О.Я., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апелянта, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані не були.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Такі дії із суб`єктивної сторони можуть бути вчинені лише із прямим умислом.
Відповідно ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно постанови, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у спробі незаконного перетину державного кордону України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Суд зазначив,що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи,однак не зіслався на жоден доказ та не надав їм оцінки з точки зору об`єктивності і достовірності.
У цій справі уповноваженим органом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 були надані лише протокол про адміністративне правопорушення від 06.06.2025 року(а.с.4) та інформація про особу(витяг із сайту системи Державної міграційної служби-а.с.5-6) 
У протоколі зазначено,що   ОСОБА_1 був виявлений 06.06.2025 року о 12 год. 00 хв., на напрямку 772 прикордонного знаку на відстані 35 км до державного кордону України, на околиці населеного пункту Глибочок, в межах контрольованого прикордонного району, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території Сторожинецької ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 за спробу незаконного перетину державного кордону України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України (а.с. 4).
Разом із тим,протокол,сам по собі, без підтвердження викладених у ньому обставин іншими даними, не є достатнім доказом для висновку про винуватість.
Натомість уповноважений орган до протоколу долучив лише інформацію про особу,у якій містяться дані щодо місця проживання ОСОБА_1 ,виданих йому документів,що посвідчують особу. 
Такий витяг із бази даних ДМС України жодним чином не доводить винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст.204-1 КУпАП.
Зазначені у протоколі пояснення не можуть бути прийняті до уваги,оскільки не вказано, чи надавалось воно власноручно ОСОБА_1 , а чи відбирались уповноваженою особою прикордонної служби(відтак не зазначено, чи пояснення прочитані ОСОБА_1 та чи вірно вони викладені з його слів). 
За будь-яких умов, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, не можуть бути єдиним доказом, на якому ґрунтується адміністративне обвинувачення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив,що рухався близько 12-00 у маршрутному транспортному засобі разом з іншими пасажирами, автобус був зупинений на блокпосту на відстані 35 км від кордону та у подальшому щодо нього був складений протокол за ст.204-1 ч.1 КУпАП.Наміру перетинати кордон не мав,їхав на відпочинок на вихідні. Зміст пояснень у протоколі не підтримав та вказав,що вони не відповідають його волевиявленню і дійсним обставинам справи. 
Особа ОСОБА_1 була встановлена на підставі паспорта громадянина України, про що вказано у протоколі.
Даних, що ОСОБА_1 мав при собі закордонний паспорт, кошти чи будь-які інші речі, які б вказували на намір особи перетнути державний кордон України, у справі немає.

Перебування ОСОБА_1 в межах населеного пункту із дійсним паспортом громадянина України на відстані 35 км від державного кордону не може вказувати на його намір незаконно перетнути кордон, а інших доказів, які би доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, суду не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви тлумачяться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП не доведена, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 280, 294КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу захисника Кавецького О.Я. задовольнити.
Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
 апеляційного суду                                                 О.О. Дембіцька