ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 липня 2025 року           справа №200/1284/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Сіваченка І.В., 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Біцулової Анни Анатоліївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 200/1284/25 (головуючий суддя у І інстанції – Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                               ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії та скасувати рішення відповідача від 27 січня 2025 року № 050650003050 про відмову в призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу позивача період роботи з 25 грудня 1980 року по 31 березня 2000 року відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 28 серпня 2024 року.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі у зв`язку з відсутністю довідки про кількість відпрацьованих трудоднів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27 січня 2025 року № 050650003050 про відмову в призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 19 січня 2025 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 25 грудня 1980 року по 31 березня 2000 року відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладишу трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 600 грн.
Не погодившись з судовим рішенням представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Суд першої інстанції не врахував положення п. 14-6.2 «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до яких, тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.
Оскільки позивач досяг пенсійного віку 27 серпня 2024 року, тобто в період дії воєнного стану, перебував на окупованій території, заяву про призначення пенсії подав 19 січня 2025 року, тому відповідно до п. 14-6.2 «Прикінцеві положення» Закону № 1058, пенсія ОСОБА_1 повинна бути призначення з наступного дня після досягнення пенсійного віку, тобто з 28 серпня 2024 року.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги представника позивача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
19 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27 січня 2025 року № 050650003050 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу – 15 років.
Відповідачем встановлено, що страховий стаж складає 12 років 01 місяць 04 дні.
За відомостями трудової книжки до страхового стажу позивача не зараховано період роботи у колгоспі ім. Шевченка з 25 грудня 1980 року по 31 березня 2000 року, оскільки за цей період не надано довідку про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів, довідку про реорганізацію колгоспу. 
За записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної 13 березня 1978 року на ім`я ОСОБА_1 , 25 грудня 1980 року позивача прийнято в члени колгоспу ім. Шевченка в якості шофера; 05 лютого 1993 року – колгосп реформовано в КСП “Миколаєвське”; 31 березня 2000 року позивача виведено із членства у зв`язку з реформуванням підприємства.
Ці записи охоплюють спірний період з 25 грудня 1980 року по 31 березня 2000 року. 
Записами вкладишу трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 (сторінки 12-15) підтверджується виконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі, окрім періоду роботи за 1984 рік (280 трудоднів при встановленому мінімумі – 301).
Суд першої інстанції, визначаючи дату призначення пенсії з 19.01.2025, а не з наступного дня настання пенсійного віку (28.08.2024) керувався приписами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав законної сили з 01.01.2004.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 
В подальшому, затвердженими відповідними законами України дія воєнного стану продовжувалася та діє на теперішній час.
Згідно з пунктом 14-6.2 «Прикінцеві положення» Закону № 1058 тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається: за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку (…).
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України формується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (…).
Відповідно до розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 23.12.2022 за № 1668/39004 з наступними змінами (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Волноваська міська територіальна громада Донецької області визначена як тимчасово окупована з 10 березня 2022 року.
Як свідчать матеріали справи, позивач мав реєстрацію за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Миколаївка, вул. Комарова, буд. 9а, тобто на тимчасово окупованій Російською Федерацією території.
Необхідного пенсійного віку- 65 років, ОСОБА_1 досяг ІНФОРМАЦІЯ_1 , за призначенням пенсії звернувся 19 січня 2025 року, тобто під час дії воєнного стану.
Оскільки звернення позивача за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану, він проживав та тимчасово окупованій РФ території, станом на 24 лютого 2022 року ще не мав права на призначення пенсії (тобто строк звернення за призначенням пенсії не сплив), тому відповідно до п. 14-6.2 «Прикінцеві положення» Закону № 1058 ОСОБА_1 має право на призначення пенсії з наступного дня після досягнення пенсійного віку, тобто з 28 серпня 2024 року.
Суд першої інстанції не звернув уваги на норми п. 14-6.2 «Прикінцеві положення» Закону № 1058, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги представника позивача, зміну рішення суду першої інстанції в резолютивній частині стосовно дати призначення пенсії позивачу.
Відповідно до ст.308 КАС України судом не надається оцінка законності та обґрунтованості рішенню суду першої інстанції в іншій частині, яка сторонами не оскаржується.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст.139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1453,44 грн.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Біцулової Анни Анатоліївни, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 200/1284/25 – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 200/1284/25 – змінити в резолютивній частині, а саме: слова і цифри «з 19 січня 2025 року» замінити словами і цифрами «з 28 серпня 2024 року».
В іншій частині Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 200/1284/25 – залишити без змін.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 30 липня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 30 липня 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                І.В. Сіваченко