ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 р. 	Справа № 440/1968/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2025, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 04.06.25  по справі № 440/1968/25
за позовом        ОСОБА_1  
до      Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ,      Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області            
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 164850009369 від 04.02.2025 року, яким позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 4 ч. 1ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та прийняти відповідне рішення.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 07.04.2016 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій. Позивач вказувала, що нею надано ряд документів, що є достатніми доказами безпосередньої участі особи у бойових (військових) діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації, натомість доводи відповідачів про не підтвердження документами права позивача на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-ІV є безпідставними. Окремо позивач звертала увагу на те, що відповідачами не надано документів про наявність довідки про відміну статусу УБД ОСОБА_1 .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 164850009369 від 04.02.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2025 року про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що у довідці № ВП/755, виданої 07.12.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рядку, де зазначається військове (спеціальне) звання особи, якій видається довідка, дані відсутні.
Отже, на думку відповідача, згідно довідки ВП/755, виданої 07.12.2022 не можливо визначити до якої категорії відноситься військовслужбовець в період прийняття участі в АТО (з 05.01.2015 по 15.07.2016), тому апелянтом прийнято обгрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії. 
Відповідач вважає, що дії органів пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні пенсії є правомірними, та такими, що відповідають чинному законодавству.
Позивач скористалася своїм правом та надала до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки питання про наявність військового звання у позивача не має жодного відношення до його вирішення, на яке посилається відповідач.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 має статус ветерана – учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 07.04.2016 /а.с. 20/.
Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 07.12.2022 № ВП/755, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , засвідчено, що ОСОБА_1 дійсно у період з 05.01.2015 по 15.07.2016 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі /районах проведення антитерористичної операції /а.с. 19/.
28.01.2025 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила призначити пенсію за віком УБД /а.с. 43/. Вказана заява зареєстрована за № 183.
У додатках до вказаної заяви зазначено, зокрема, такі документи (копії): довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1626-7000019817 від 29.03.2022, документ № СД/603 від 24.01.2025 та зауважено, що всі інші документи залучені до звернення № 369 від 01.03.2023.
Заяву ОСОБА_1 від 28.01.2025 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівські області, яким прийнято рішення № 164850009369 від 04.02.2025 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком /а.с. 10/.
У рішенні зазначено, що згідно довідки № ВП/755, виданої 07.12.2022, неможливо визначити, до якої категорії відноситься військовослужбовець в період прийняття участі в АТО (з 05.01.2025 по 15.07.2016). До матеріалів електронної пенсійної справи долучено довідку від 24.01.2025 № СД/603 про те, що заявниця перебуває на обліку військовозобов`язаних (військове звання рядовий) з 27.03.2018 по теперішній час. Згідно поданих документів право на дострокову пенсію за віком згідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.
Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 164850009369 від 04.02.2025 про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не було позбавлене права отримати необхідну інформацію з метою уточнення категорії учасника бойових дій, до якої належить позивач, у відповідних організацій, натомість безпідставно відмовило позивачу у призначенні пенсії.
У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 164850009369 від 04.02.2025 не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято без урахування усіх істотних обставин, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2025 року про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України №1058-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Закон України № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
За приписами частини 1 статті 9 Закону України № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян, зокрема, на призначення дострокової пенсії за віком, передбачене статтею 115 Закону України № 1058-IV.
Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців 4 і 5 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.
Відповідно до пп. 6 п. 2.1. розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема:
- військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації:
документи про проходження військової служби (служби);
довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації;
посвідчення учасника бойових дій;
- особам, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 (з числа резервістів, військовозобов`язаних, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), 20, 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»:
посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).
Так, предметом спору у цій справі є рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівські області № 164850009369 від 04.02.2025 про відмову у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком.
Вказане рішення мотивоване тим, що згідно довідки № ВП/755, виданої 07.12.2022, неможливо визначити, до якої категорії відноситься військовослужбовець в період прийняття участі в АТО (з 05.01.2025 по 15.07.2016), а до матеріалів електронної пенсійної справи долучено довідку від 24.01.2025 № СД/603 про те, що заявниця перебуває на обліку військовозобов`язаних (військове звання рядовий) з 27.03.2018 по теперішній час, тому згідно поданих документів право на дострокову пенсію за віком згідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та вищенаведеним доводам апелянта, колегія суддів виходить з наступного.
На час надання позивачу статусу учасника бойових дій, діяла наступна редакція пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" відповідно до якої  учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
З урахуванням змін, внесених Законами України № 2268-VIII від 18.01.2018, № 2443-VIII від 22.05.2018, № 2121-IX від 15.03.2022, № 3549-IX від 16.01.2024, пункт 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачає, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Слід звернути увагу, що з досліджених колегією суддів матеріалів справи встановлено, що до заяви позивача про призначення пенсії від 28.01.2025 було долучено, зокрема, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , видане Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 07.04.2016, а також довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 07.12.2022 № ВП/755, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою засвідчено, що ОСОБА_1 дійсно у період з 05.01.2015 по 15.07.2016 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі /районах проведення антитерористичної операції - м. Сєвєродонецьк (Луганська область) (а.с. 19).
Так, у довідці № ВП/755 у графі «військове (спеціальне) звання» міститься прочерк.
В свою чергу, з листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.01.2025 № СД/603 слідує, що згідно наявних баз даних ОСОБА_1 лише з 27.03.2018 по теперішній час перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання рядовий (а.с. 39).
Крім того, записи трудової книжки позивача НОМЕР_3 свідчать, що у період з 05.01.2015 по 15.07.2016 позивач перебувала на державній службі у ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 54).
Колегія суддів звертає увагу, що підставою для видачі довідки № ВП/755 від 07.12.2022 зазначено наказ першого заступника керівника антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 07.12.2015 № 341, від 18.01.2017 № 18/дск.
Згідно з архівним витягом Галузевого державного архіву Міністерства оборони країни від 09.02.2023 № 179/1/1053, який наявний у матеріалах заяви позивача про призначення пенсії, у наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 07.12.2015 № 341 значиться: « 1. Вважати такими, що прибули: 1.1.. До складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань: 1.1.1. Нижчепойменований військовослужбовців (працівників) Збройних Сил України, з 07 грудня 2025 року: 1.1.6. ІНФОРМАЦІЯ_4 : 05 січня 2015 року працівника ЗСУ ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу обліково-мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 ..» (а.с. 47).
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що позивач залучалася до участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі /районах проведення антитерористичної операції - м. Сєвєродонецьк (Луганська область) у періоді з 05.01.2015 по 15.07.2016 та отримала статус учасника бойових дій не як військовослужбовець, а як працівник ЗСУ ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), тобто відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
За змістом пп. 6 п. 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1 для осіб, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» документами, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, є : посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).
Варто наголосити, що позивачем надано органу пенсійного фонду як посвідчення учасника бойових дій, так і документи, які підтверджують безпосередню участь її в АТО/ООС (довідка № ВП/755 від 07.12.2022, архівний витяг з Галузевого державного архіву Міністерства оборони країни від 09.02.2023 № 179/1/1053).
Довідка № ВП/755 від 07.12.2022 відповідає за формою Додатку 1 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою КМУ від 20 серпня 2014 р. № 413 ( у редакції, чинній на час її видачі).
Доказів позбавлення позивача статусу учасника бойових дій Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не надано.
Також, на час звернення із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України № 1058-IV, позивач досягла віку 50 років (мала 55 років 10 місяців 27 днів), страховий стаж – 30 років 03 місяці 08 днів, що дає їй право на призначення дострокової пенсії за віком.
Доводи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, покладені в основу рішення про відмову у призначенні пенсії, про те, що згідно довідки № ВП/755, виданої 07.12.2022, неможливо визначити, до якої категорії відноситься військовослужбовець в період прийняття участі в АТО (з 05.01.2025 по 15.07.2016), колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в силу вимог частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не було позбавлене права отримати необхідну інформацію з метою уточнення категорії учасника бойових дій, до якої належить позивач, у відповідних організацій, натомість безпідставно відмовило позивачу у призначенні пенсії.
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 164850009369 від 04.02.2025 не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято без урахування усіх істотних обставин, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Крім того, обираючи належний спосіб захисту прав позивача, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2025 року про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 по справі № 440/1968/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    В.А. Калиновський