ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" липня 2025 р.           Справа№ 910/13787/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Кропивної Л.В. 
          Суліма  В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.
за участю представників сторін:
від позивача: Григор`єв М.І.
від відповідачів: 1- Музичук Л.В.; 2 - Бондаренко М.Г.
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»
на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025, повний текст рішення складено 10.04.2025
у справі № 910/13787/24 (суддя Бондарчук В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» 
до 1.  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
2.  Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича 
про       визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії
За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича про:
- визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича стосовно незадоволення акцептованих вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» у розмірі 254 131,13 грн, віднесених до 7 (сьомої) черги погашення (задоволення);
- зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича здійснити задоволення акцептованих вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» у розмірі 254 131,13 грн, віднесених до 7 (сьомої) черги погашення (задоволення).
Рішенням Господарського суду міста Києва     від 31.03.2025 у справі №  910/13787/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича стосовно незадоволення акцептованих вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» у розмірі 254  131 грн 13 коп., віднесених до 7 (сьомої) черги погашення (задоволення). Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича здійснити задоволення акцептованих вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» у розмірі 254  131 грн 13 коп., віднесених до 7 (сьомої) черги погашення (задоволення). Стягнуто із Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» судовий збір у розмірі 3 419 грн 97 коп. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги 

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва     від 31.03.2025 у справі №  910/13787/24, Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»« звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24 в частині визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича стосовно незадоволення акцептованих вимог кредитора ТОВ «Придніпровський механічний завод» у розмірі 254 131,13 грн. Віднесених до 7 (сьомої) черги погашення (задоволення) та в частині зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича здійснити задоволення акцептованих вимог кредитора ТОВ «Придніпровський механічний завод» у розмірі 254 131,13 грн. Віднесених до 7 (сьомої) черги погашення (задоволення), та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ «Придніпровський механічний завод» в повному обсязі.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами.
Скаржник вказує на те, що відповідно до розділу 3 Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2017 № 3711, кредиторські вимоги ТОВ «Придніпровський механічний завод» акцептовані на суму 254 131,13 грн. та включені до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів АТ «АКБ «КОНКОРД» та у відповідності до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», віднесені до сьомої черги погашення.
Скаржник зазначає про те, що згідно інформації, з Єдиного державного реєстру судових рішень, наявна інформація, що слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22023040000000206 від 28.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно повідомлення Кам`янського МРВ Управління СБ України у Дніпропетровській області, про те, що група осіб з числа громадян України, серед яких є, зокрема, керівництво ТОВ «Придніпровський механічний завод», діючи умисно за попередньою змовою з громадянами російської федерації фінансують дії, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та дії, вчинені з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу і захоплення державної влади. Встановлено, що на території м. Кам`янське Дніпропетровської області функціонує ТОВ «Придніпровський механічний завод» (ЄДРПОУ 31523315, юридична адреса: м. Кам`янське, вул. Січеславський Шлях, буд.2), яке спеціалізується на металургійному виробництві комплектуючих для залізничного транспорту. Вищенаведене в сукупності свідчить, що реальні власники ТОВ «Придніпровський механічний завод» тісно пов`язані з країною-агресором та здійснюють свою діяльність в її інтересах.
Скаржник вказує на те, що законодавство України та дії Держави в цілому спрямовані не лише на забезпечення можливості відшкодування шкоди, завданої діями агресора та пов`язаних з ним осіб, а й для реалізації певних превентивних заходів, спрямованих на недопущення сприянню поширенню збройної агресії російської федерації проти України. При цьому, наведені позивачем аргументи відносно того, що його кінцеві бенефіціарні власники громадяни російської федерації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають на території України на законних підставах жодним чином не спростовують наведених фактів здійснення діяльності позивача в інтересах країни агресора. Крім того, така діяльність позивача свідчить про вплив на неї осіб, пов`язаних з країною агресором.
Скаржник зазначає, що дія мораторію передбачає заборону на вчинення конкретно визначеного переліку дій між учасниками правовідносин, встановлює певний правовий режим для цих правовідносин і впливає на перебіг грошових та інших зобов`язань. З моменту запровадження вказаного мораторію суб`єктивне право осіб - кредиторів (стягувачів), перелік яких наведений у постанові №187, зазнає обмежень у можливості реалізувати ними право вимоги до зобов`язаної сторони, у тому числі шляхом звернення за судовим захистом. Також мораторій хоча і не припиняє суб`єктивне право, однак на строк дії мораторію таке право не може реалізуватися шляхом виконання. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.11.2023 у справі №910/14552/22, від 30.05.2023 у справі №925/1248/21, від 22.08.2023 у справі №922/1589/22, від 08.11.2023 у справі №915/18/23. У подібних правовідносинах судам належить встановити, чи є позивач кредитором (стягувачем), стосовно якого встановлені обмежувальні заходи, передбачені Законом України «Про санкції», а також чи є позивач особою щодо якої Постановою введено заборону на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань; та чи підпадає позивач під визначення осіб, стосовно яких встановлено заборону відповідно до пункту 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2023 року у справі № 910/4052/22.
Скаржник вважає, що задоволення акцептованих вимог кредитора ТОВ «Придніпровський механічний завод» можливе у разі скасування мораторію (заборони) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є рф або юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є рф, громадянин рф, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства рф.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що мораторій (заборона), встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 р. № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» (із змінами), на ТОВ «ПМЗ» ніяким чином не розповсюджується, оскільки підприємство не підпадає під ознаки, встановлені абз. 4 пп. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації».
Позивач звертає увагу на те, що ТОВ «ПМЗ» (місцезнаходження: вулиця Січеславський шлях, будинок 2, місто Кам`янське, Дніпропетровська область, Україна, 51909, ідентифікаційний код 31523315) є резидентом України, зареєстровано та знаходиться на території України, утворено та проводить свою діяльність відповідно до законодавства України. Зазначене підтверджується Статутом і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі скорочено - ЄДР) щодо ТОВ «ПМЗ». Кінцеві бенефіціарні власники громадяни ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , хоча й мають громадянство рф, але вони мають зареєстроване місце проживання в Україні та проживають на території України на законних підставах, що підтверджується посвідками на постійне проживання в Україні. Громадянин ОСОБА_3 , який є учасником ТОВ «ПКТІ» (ідентифікаційний код 30629868), не є ні учасником, ні кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ПМЗ», не має ніяких зв`язків та ніякого впливу на позивача.
Позивач вказує на те, що ТОВ «ПМЗ» є резидентом України, кінцеві бенефіціарні власники ТОВ «ПМЗ» громадяни ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є резидентами України, проживають на території України на законних підставах, що підтверджується посвідками на постійне проживання в Україні, мораторій (заборона), встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 р. № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» (із змінами), на ТОВ «ПМЗ» не розповсюджується.
Позивач зазначає, що кримінальне провадження №22023040000000206 від 28.02.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, не має ніякого відношення ні до цієї справи, ні до ТОВ «ПМЗ». У зазначеному кримінальному провадженні жодній посадовій особі ТОВ «ПМЗ» не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, жодна посадова особа позивача не притягнута до кримінальної відповідальності.

Перший відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, просив задовольнити повністю апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24 та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, вказав на те, що судом І інстанції залишено поза увагою дію мораторію, накладену згідно Постанови КМУ № 187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», водночас засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ПКТІ» є ОСОБА_1 , громадянство: російська федерація, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розмір частки засновника (учасника): 3330,00, ОСОБА_2 , громадянство: російська федерація, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , розмір частки засновника (учасника): 3330,00 та ОСОБА_3 , громадянство: російська федерація, місцезнаходження: АДРЕСА_3 , розмір частки засновника (учасника): 740,00. Розмір статутного капіталу 7400,00. Крім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22023040000000206 від 28.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.
На думку першого відповідача, реальні власники ТОВ «МПЗ» тісно пов`язані з країною-агресором та здійснюють свою діяльність в її інтересах.
Також на думку першого відповідача, судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 23.02.2022 засновником Позивача було, зокрема, і Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ПКТІ», який, як вбачається із інформації розміщеної в Опендатабот є компанією, яка мала власників з російської федерації. Вказане визначає застосування саме з 04.03.2022 мораторію на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань на користь позивача. 
Перший відповідач вважає, що на позивача поширюється дія мораторію згідно Постанови КМУ № 187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», а судом І інстанції не було досліджено належним чином зазначені обставини справи та прийняте рішення з порушенням норм, як матеріального, так і процесуального права.
Певні обмеження, введені відносно Позивача у даній справі є правовими, виправданими та необхідними, враховуючи перебування України в умовах правового режиму воєнного стану. Така поведінка Фонду, як суб`єкта владних повноважень, та Банку є легітимною по відношенню до мети поведінки Держави, яка проявляється забезпеченні недопущення створення реальних та/або потенційних загроз національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.
Перший відповідач зазначає про те, що позивач у даній справі оскаржує дії саме Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не як суб`єкту владних повноважень, а як органу управління банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та грошових коштів, формування ліквідаційної маси, організації продажу майна та активів банку тощо, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів, а тому відповідачем у цій справі фактично є ПАТ «КБ «Надра» (в особі уповноваженої особи Фонду), а не сама уповноважена особа Фонду, як помилково вказано в позовній заяві. Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2018 у справі №  910/8132/17, постанові від 18.04.2018 у справі № 826/7532/16, постанові від 07.08.2019 у справі № 646/6644/19, постанові від 23.05.2018 у справі № 910/7983/17, постанові від 20.03.2019 у справі № 456/450/16-ц.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/13787/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Кропивна Л.В., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 апеляційну скаргу   Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»« на рішення Господарського суду міста Києва         від 31.03.2025 у справі №     910//13787/24 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:
- докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 3     633,60 грн;
08.05.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків до якої додано платіжну інструкцію № 82717 від 06.05.2025, що свідчить про сплату судового збору у розмірі   3   633,60 грн.
09.05.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» надійшла заява із проханням відмовити Акціонерному товариству «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» у прийнятті апеляційної скарги до розгляду та повернути апеляційну скаргу із зв`язку із тим, що Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» не є учасником у справі № 910/13787/24.
Твердження позивача, що Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» не є учасником у справі № 910/13787/24, оцінюється колегією суддів критично, оскільки згідно із витягу ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Федорченко Андрій Володимирович - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» (керівник).
Колегія суддів зазначає, що надмірний формалізм при вирішенні питання   щодо прийняття позовної заяви або апеляційної скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.08.2024 у справі № 903/1199/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»« на рішення Господарського суду міста Києва     від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24. Призначено справу № 910/13787/24 до розгляду у судовому засіданні 03.07.2025.
Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення сигналу повітряної тривоги, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/13787/24 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 03.07.2025 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 у справі № 910/13787/24 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.
Представники відповідачів у судовому засіданні 03.07.2025 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2024  у справі № 910/13787/20 та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позову ТОВ «Придніпровський механічний завод» в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 01.08.2023 Правлінням Національного банку України прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд».
Також, 01.08.2023 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №932 «Про початок процедури ліквідації АТ «АКБ «Конкорд» та делегування повноважень ліквідатору банку», яким вирішено у тому числі:
1. Розпочати процедуру ліквідації АТ «АКБ «Конкорд» строком на три роки з 02.08.2023 до 01.08.2026 включно.
2. Призначити уповноваженою особою Фонду та делегувати всі повноваження ліквідатора АТ «АКБ «Конкорд», визначені законом, зокрема, ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків) зазначеними у частинах п`ятій та десятій ст. 52 Закону, провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Грошовій С.В. строком на три роки з 02.08.2023 по 01.08.2026 включно.
09.08.2023 ТОВ «Придніпровський механічний завод» звернулося до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» Грошової С.В. із заявою про визнання вимог кредитора, в якій просило визнати позивача кредитором АТ «АКБ «Конкорд»« щодо залишків на поточному рахунку у сумі всіх належних ТОВ «Придніпровський механічний завод» коштів - 254 131,13 грн.
28.11.2023 ТОВ «Придніпровський механічний завод» звернулося до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» Грошової С.В. із заявою про надання інформації, в якій просило повідомити чи акцептовані та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «АКБ «Конкорд» вимоги кредитора - ТОВ «Придніпровський механічний завод» до АТ «АКБ «Конкорд» та на яку суму; до якої черги (погашення) включені вимоги позивача; коли планується погашення вимог позивача.
У відповідь на цю заяву, Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» Грошова С.В. листом від 05.12.2023 повідомила позивача, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб кредиторські вимоги ТОВ «Придніпровський механічний завод» акцептовані на суму 254 131,13 грн, включені до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів АТ «АКБ «Конкорд» та у відповідності до ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», віднесені до сьомої черги погашення.
15.01.2024 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 «Про заміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд»«, яким, в тому числі вирішено:
1. Відкликати всі повноваження ліквідатора АТ «АКБ «Конкорд», делеговані Фондом провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Грошовій С.В. з 18.01.2024.
2. З 18.01.2024 призначити уповноваженою особою Фонду та делегувати всі повноваження ліквідатора АТ «АКБ «Конкорд», визначені Законом, зокрема, ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків) зазначеними у частинах п`ятій та десятій ст. 52 Закону, провідному юрисконсульту відділу стратегії задоволення вимог кредиторів департаменту ліквідації банків Федорченку А.В.
14.08.2024 Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» Федорченко А.В. листом за вих. №1435 повідомив позивача, що рахунки ТОВ «Придніпровський механічний завод» тимчасово заблоковані відповідно до ознак, передбачених абз. 4 пп. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», внаслідок чого задоволення акцептованих вимог кредитора ТОВ «Придніпровський механічний завод» можливе у разі скасування мораторію (заборони) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або юридичні особи, створені відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.
Не погоджуючись із таким рішенням Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» Федорченка А.В., позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому стверджує, що мораторій (заборона), встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації», не розповсюджується на ТОВ «Придніпровський механічний завод», оскільки останнє не підпадає під ознаки, встановлені абз. 4 пп. 1 п. 1 цієї постанови.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України)  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 та ч. 5 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку. Фонд з дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів.
Згідно із ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов`язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується. Усі або частина повноважень Фонду, визначених цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду, крім організації реалізації майна банку, що ліквідується, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у частинах п`ятій та десятій статті 52 цього Закону. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає межі повноважень кожної з них.
Відповідно до положень п. 1-3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: 1) здійснює повноваження органів управління банку; 2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
За змістом ч. 4 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора.
Як вже зазначалось, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 01.08.2023 № 932 «Про початок процедури ліквідації АТ «АКБ «Конкорд» та делегування повноважень ліквідатору банку», яким розпочато процедуру ліквідації АТ «АКБ «Конкорд» строком на три роки з 02.08.2023 до 01.08.2026 включно, а також призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «АКБ «Конкорд», визначені законом, провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Грошовій С.В. строком на три роки з 02.08.2023 по 01.08.2026 включно.
Також, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб кредиторські вимоги ТОВ «Придніпровський механічний завод» акцептовані на суму 254 131,13 грн і включені до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів АТ «АКБ «Конкорд», та у відповідності до ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», віднесені до сьомої черги погашення, що підтверджується листом від 05.12.2023 Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» Грошової С.В.
Водночас, Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд» Федорченко А.В. листом за вих. №1435 від 14.08.2024 повідомила позивача про те, що рахунки ТОВ «Придніпровський механічний завод» тимчасово заблоковані відповідно до ознак, передбачених абз. 4 пп. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», внаслідок чого задоволення акцептованих вимог кредитора ТОВ «Придніпровський механічний завод» можливе у разі скасування мораторію.
Так, відповідно до п.п. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації встановлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором), зокрема, юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевими бенефіціарами Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський механічний завод» є громадяни Російської Федерації ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
За змістом ч. 4 ст. 11 Закону України «Про імміграцію» особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.
В матеріалах справи міститься посвідка на постійне проживання в Україні (безстроково, як уродженець України), серія НОМЕР_2 на ім`я громадянина ОСОБА_1 , видана 26.04.2013 Головним управлінням ДМС в Одеській області, та посвідка на постійне проживання серія НОМЕР_1 на ім`я громадянина ОСОБА_2 , видана 18.06.2015 Головним управлінням ДМС в Одеській області.
Зокрема, з цих посвідок на проживання вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 є: АДРЕСА_4 , та зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_5 .
Приймаючи до уваги, що вказані особи проживають на території України на законних підставах, відповідно, не підпадають під дію Постанови Кабінету Міністрів України № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» від 03.03.2022.
Що також відображено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у справі № 910/9516/23, за участю ТОВ «Придніпровський механічний завод».
Щодо аргументів першого та другого відповідачів, що у структурі власності ТОВ з іноземними інвестиціями «ПКТІ», яке є одним із власників ТОВ «Придніпровський механічний завод», значиться ОСОБА_3 , який є власником істотної участі ТОВ з іноземними інвестиціями «ПКТІ» та громадянином Російської Федерації.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТОВ «Придніпровський механічний завод» є: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ПКТІ» (статутний внесок 94,93%) та ОСОБА_4 (статутний внесок 5,07%).
При цьому, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками (учасниками) ТОВ з іноземними інвестиціями «ПКТІ» є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ з іноземними інвестиціями «ПКТІ» є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що з огляду на положення п.п. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» та приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 не є ані кінцевим бенефіціарним власником, ані учасником, що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків ТОВ «Придніпровський механічний завод», тому на позивача не розповсюджуються обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187.
Як вже зазначалось, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб делегував повноваження, передбачені ст. 48 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноваженій особі на ліквідацію АТ «АКБ «Конкорд»« Федорченку А.В., відповідно, саме уповноважена особа здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів, а тому, у даному випадку, судом не встановлено протиправної бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо незадоволення вимог позивача, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог до першого відповідача.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченком А.В. неправомірно віднесено позивача (ТОВ «Придніпровський механічний завод») до кредитора, вимоги якого підпадають під дію мораторію згідно з положеннями абз. 4 п.п. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка А.В. щодо незадоволення акцептованих вимог кредитора ТОВ «Придніпровський механічний завод» у розмірі 254 131,13 грн, віднесених до 7 (сьомої) черги погашення (задоволення) та зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка А.В. здійснити задоволення акцептованих вимог кредитора ТОВ «Придніпровський механічний завод» у розмірі 254 131,13 грн, віднесених до 7 (сьомої) черги погашення (задоволення).
Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про санкції» рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2 - 21, 23 - 25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.
Отже, Радою національної безпеки та оборони України приймаються рішення про обмежувальні заходи (санкції) щодо певних фізичних та юридичних осіб і таке рішення вводиться в дію відповідним указом Президента України.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що ТОВ «ПМЗ» є резидентом України, кінцеві бенефіціарні власники ТОВ «ПМЗ» громадяни ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є резидентами України, проживають на території України на законних підставах, що підтверджується відповідними посвідками на постійне проживання в Україні (а.с. 13-14, т. І), мораторій (заборона), встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» (із змінами), на ТОВ «ПМЗ» не розповсюджується.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі №  910/13787/24, відсутні.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.
Посилання скаржника на те, що згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22023040000000206 від 28.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, оцінюються колегією суддів критично, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України, обов`язковим для господарського суду є обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24, відсутні.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.
Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі №  910/13787/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2025 у справі № 910/13787/24 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Справу 910/13787/24  повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Постанова підписана 01.09.2025, у зв`язку із перебуванням колегії суддів у відпустці, зокрема, судді Кропивної Л.В. до 29.08.2025, включно.

Головуючий суддя                                                                      О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                Л.В. Кропивна

                                                                                В.В. Сулім