УХВАЛА 
07 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 461/260/17
провадження № 61-8650ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року 
у справі за позовом співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство «Піцца-Пронто» ОСОБА_1 до Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки управління житлово-комунального господарства, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Львівської міської ради, державного реєстратора Наумець Анастасії Глєбівни, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Американське підприємство «Піцца-Пронто», про скасування реєстрації права власності та витребування нежитлового приміщення,
ВСТАНОВИВ:
02 липня 2025 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 
2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року у справі № 461/260/17.
Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2025 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Вимоги ухвали Верховного Суду від 22 липня 2025 року виконано.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16, постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року 
у справі № 320/4938/15, від 18 грудня 2019 року у справі № 761/29966/16, 
від 17 лютого 2021 року у справі № 914/1257/18, від 01 квітня 2021 року у справі № 914/1958/19, від 17 січня 2024 року у справі № 522/3999/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах:
-          Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5;
-          статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;
-          положень підпункту 3 пункту 44 постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1127;
-          статей 2, 4, 6, 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»;
-          рішення виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів від 10 березня 1987 року № 109;
-          розділів 1, 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» від 05 листопада 1991 року № 311 
(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 2 частини першої та пунктом 1 частини третьої 
статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржених судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Разом із касаційною скаргою заявницею подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано скрутним майновим станом заявниці.
Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує, що згідно з наданими документами, доходи ОСОБА_1 , 1956 року народження, складаються з пенсії за віком, а розмір судового збору, який необхідно сплатити за подану касаційну скаргу, перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 січня 2025 року ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розглядуваній справі.
З огляду на те, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, беручи до уваги, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та, після усунення недоліків, оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України. Наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
У касаційній скарзі також міститься клопотання про зупинення дії рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року у справі № 461/260/17.
Вирішуючи клопотання про зупинення дії судових рішень, колегія суддів враховує таке.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Оскільки викладене у касаційній скарзі клопотання про зупинення дії судових рішень не містить мотивів необхідності вчинення таких дій, колегією суддів не встановлено необхідності у зупиненні дії рішення Галицького районного суду 
м. Львова від 14 листопада 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Галицького районного суду м. Львова 
від 14 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 02 червня 2025 року у справі № 461/260/17.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року у справі № 461/260/17.
Витребувати з Галицького районного суду м. Львова матеріали справи 
№ 461/260/17.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 02 червня 2025 року у справі № 461/260/17 відмовити.
Ухвалу про відкриття касаційного провадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, а також іншим учасникам справи із копією касаційної скарги та доданих до неї документів.
Роз`яснити учасникам справи № 461/260/17 право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу у строк до 27 серпня 2025 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников