УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2025 року
м. Київ
справа  № 344/14839/17
провадження № 51 - 4357 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2024 року ОСОБА_4 засуджено до покарання за: ч. 2 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 років; ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України скасовано, провадження в цій частині закрито.
Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. У решті вирок залишено без зміни. 
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого  ОСОБА_4 , у якій він не погоджується вказаними судовими рішеннями щодо нього, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Крім того, засуджений заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як видно з матеріалів провадження, ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду постановлено 19 грудня 2024 року та проголошено того ж дня, тоді як з касаційною скаргою засуджений ОСОБА_4 звернувся 01 серпня 2025 року, тобто вже після закінчення тримісячного строку на касаційне оскарження, що  ним не заперечується з огляду на клопотання про поновлення строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Наведені засудженим у клопотанні причини пропуску строку на касаційне оскарження колегія суддів у даному конкретному випадку визнає поважними та вважає, що є підстави для його поновлення. 
Разом з тим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального 
та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй  кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. 
Однак всупереч вищевказаному засуджений ОСОБА_4  зазначених вимог процесуального закону не дотримався.
Обґрунтування касаційної скарги зводиться до цитування окремих положень законодавства, надання скаржником своєї оцінки доказам, заперечень щодо правильності встановлення фактичних обставин кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржених вироку і ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Крім того, скаржник вказує на незаконність вироку та ухвали з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, проте не обґрунтовує наведене з огляду на положення ст. 414 цього Кодексу.
Також засуджений, вважаючи ухвалу апеляційного суду незаконною та невмотивованою, не конкретизує, які саме доводи апеляційної скарги сторони захисту суд не перевірив та на які з них не надав відповіді у цьому судовому рішенні.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК України засуджений наділений правом на касаційне оскарження судових рішень лише у тій частині, що стосується його інтересів, тоді як доводи поданої скарги зачіпають також інтереси потерпілого.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.
Поновити йому строк на касаційне оскарження вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2024 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_5                                                      ОСОБА_3