ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 червня 2025 року           справа №200/581/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 200/581/25 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства “Інфоресурс” про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства “Інфоресурс” про визнання протиправними дій Міністерства освіти і науки України щодо відмови внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, зазначивши, що поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”; зобов`язання Міністерства освіти і науки України та Державного підприємства “Інфоресурс” внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, зазначивши, що поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту” і сформувати на підставі виправлених даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти Довідку про здобувача освіти ОСОБА_1 із зазначенням у графі довідки “На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що з 2014 року навчався в Індустріальному інституті Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” з метою здобуття ступеня бакалавра за спеціальністю “гірництво”, однак був відрахований 31.08.2015 року, а тому не проходив атестацію екзаменаційною комісією та, відповідно, не здобув ступінь бакалавра. Зазначив, що з 30.09.2024 року навчається у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького на денній формі навчання з метою здобуття ступеня бакалавра. Зазначив, що його представник звернувся до відповідачів з проханням внести зміни до ЄДЕБО, зазначивши, що поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII, проте відповідач 2 взагалі не надав відповіді, а відповідач 1 відмовив у відповідному внесенні змін, посилаючись на те, що повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетенції, що свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Дії відповідача 1 щодо відмови внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, зазначивши, що поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту” вважає протиправними, просив задовольнити позов.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 200/581/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною відмову Міністерства освіти і науки України, викладеної в листі № 3/9558-24 від 02.12.2024 року у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти стосовно ОСОБА_1 . Зобов`язано Міністерство освіти і науки України внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, зазначивши, що поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту” і сформувати на підставі виправлених даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти Довідку про здобувача освіти ОСОБА_1 із зазначенням у графі довідки “На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”. В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.   
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 ).
Згідно з випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи, сформованої відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , позивач: - отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_3 , видане 18.06.2010 року Загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №12 міста Красноармійська Донецької області; - отримав атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_4 , виданий 28.02.2014 року Красноармійським професійним ліцеєм; - отримав диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_5 , виданий 28.02.2014 року Красноармійським професійним ліцеєм.
Крім того, судом встановлено, що у виписці з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи, також наявна інформація про навчання:
- Покровський професійний ліцей: освітній рівень: кваліфікований робітник; форма навчання: денна; дата початку та закінчення навчання: 01.09.2010-28.02.2014; Завершено навчання 18.03.2014;
- Індустріальний інститут Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет”: освітній рівень: бакалавр; форма навчання: заочна; дата початку та закінчення навчання: 01.10.2014-30.06.2019; Відраховано із ЗО 02.09.2015;
- Мелітопольський державний педагогічний університет імені Богдана Хмельницького: освітній рівень: бакалавр; форма навчання: денна; дата початку та закінчення навчання: 30.09.2024-30.06.2028; Зараховано 23.09.2024; Чи не порушує послідовність навчання: Ні, порушує.
На звернення представника позивача із адвокатським запитом щодо внесення змін до ЄДЕБО, зазначивши, що поточне здобуття освіти позивачем не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, Міністерством освіти і науки України надано відповідь листом від 02.12.2024 року №3/9558-24, відповідно до якої згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 01.10.2014 зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Індустріального інституту ДВНЗ “Донецький національний технічний університет”, відрахований 31.08.2015. 23.09.2024 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Мелітопольського державного педагогічного університету імені Богдана Хмельницького. Таким чином, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку, а в довідці, сформованій відповідно до вимог законодавства на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено “Ні, порушує”, що відповідає дійсності. Крім того зазначено, що відповідно до Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 05.10.2018 за № 1132/32584 (із змінами) (далі - Положення) інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО. Згідно із цим Положенням, технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти. Так, відповідно до Положення суб`єкти освітньої діяльності та їх територіально відокремлені структурні підрозділи (відокремлені підрозділи), що надають освітні послуги у сфері професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти вносять до ЄДЕБО та підтримують в повному, актуальному та достовірному стані інформацію за переліком, визначеним у пунктах 6-9 розділу III цього Положення (крім інформації про сертифікати зовнішнього незалежного оцінювання, результати зовнішнього незалежного оцінювання, участь у вступних кампаніях до закладів освіти (коли, до яких закладів освіти, на які професії, спеціальності, спеціалізації, рівні, форми навчання особа подавала заяви в електронній формі) та інформації, зазначеної в підпункті 6 пункту 6) для таких суб`єктів освітньої діяльності. З огляду на зазначене, питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО та її корегування належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності.
Крім того, представник позивача звернувся до ДП “Інфоресурс” з аналогічним адвокатським запитом засобами поштового зв`язку, проте останнім не надано відповіді.
Вважаючи протиправними дії Міністерства освіти і науки України, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (строк дії воєнного стану в Україні продовжено надалі іншими Указами до сьогоднішнього дня).
Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 “Про загальну мобілізацію”, затвердженого Законом України від 03.03.2022 №2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом (строк проведення загальної мобілізації продовжено надалі іншими Указами до сьогоднішнього дня).
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 року № 3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України “Про освіту” від 05.09.2017 року № 2145-VIIІ (далі- Закон № 2145-VIIІ) рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Згідно з пунктом 23 ч. 1 ст. 1 Закону № 2145-VIIІ визначено, що рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.
Зазначені норми чітко передбачають умову здобуття рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”. Обов`язковою характеристикою є завершеність етапу освіти.
Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України “Про вищу освіту” від 01.07.2014 року № 1556-VII (далі – Закон № 1556-VII), бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.
Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.
Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї ступеня молодшого бакалавра або за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону № 1556-VII документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.
Частиною 10 ст. 7 Закону № 1556-VII встановлено, що інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 2014 році отримав диплом молодшого кваліфікованого робітника серії НОМЕР_5 та вступив до Індустріального інституту Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” для отримання освітнього рівня – бакалавр. Протягом 2014-2015 років проходив навчання для здобуття освіти за рівнем “бакалавр”, але навчання не завершив, та відповідний диплом з освітнім ступенем “бакалавр” не отримав, що підтверджується випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти та не є спірною обставиною між сторонами.
Таким чином, у ОСОБА_1 залишився рівень професійної (професійно-технічної) освіти, що не перешкоджає йому повторно вступати на навчання для отримання кваліфікаційного рівня “бакалавр”.
Відповідач надав до відзиву, власний лист, адресований керівникам закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти від 03.06.2024 року за № 1/9758-24. На сторінці 3 цього листа, відповідач сам вказує, що “…не вважається порушенням послідовності наступне здобуття освіти:… здобувач освіти у 2021 році вступив для здобуття ОС бакалавра та був відрахований у 2023 році. У 2024 році повторно вступив для здобуття ОС бакалавра. “ Довідці буде зазначено “Так, не порушує”….”.
Також у листі зазначено, що “після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти. Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку”.
Пояснення, відповідача про те, що “після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти. Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку”, є не лише нелогічним, а і не відповідає законодавству.
Відповідно до ст. 7 Закону № 1556-VII єдиним документом, що підтверджує той факт, що особа успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію є диплом про вищу освіту. Оскільки, позивач не отримав свого часу диплом “бакалавра” вважається, що він не пройшов та не виконав відповідну освітню програму за цим рівнем, а тому відсутні перешкоди для його повторного зарахування для навчання за цим рівнем вищої освіти.
Щодо довідки про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти, неправильність внесення відомостей до якої оскаржує позивач, то вона передбачена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.
Зазначений документ не впливає на отримання позивачем освіти, а лише впливає на надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Відповідно до п. 62 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, добувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.
Здобувачі освіти, які навчаються за державним замовленням у закладах освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління МВС та ДСНС, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти за формою, визначеною у додатку 9, видану закладом освіти із специфічними умовами навчання.
Суд звертає увагу, що ані у п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, ані у п. 62 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, немає застережень для надання відстрочки від призова, особам, які повторно поступили на навчання для здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для зазначення у довідці позивача про те, що здобуття ним освіти порушує послідовність здобуття освіти, оскільки таких заборон не передбачено законодавством.
Питання позбавлення осіб права на відстрочку у зв`язку з повторним вступом на навчання, може бути вирішено, виключено внесенням відповідних змін до Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, а не шляхом маніпулювання відомостями про рівні освіти у довідках про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Суд наголошує, що ОСОБА_1 у 2014 році отримав диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_5 та вступив до Індустріального інституту Державного вищого навчального закладу “Донецький національний технічний університет” для отримання освітнього рівня – “ бакалавр”. Протягом 2014-2015 років проходив навчання для здобуття освіти за рівнем “бакалавр”, але навчання не завершив, та відповідний диплом з освітнім ступенем “бакалавр” не отримав, що підтверджується випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти та не є спірним між сторонами.
Згідно з випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти, ОСОБА_1 навчається за денною формою здобуття освіти за освітнім рівнем бакалавра у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького, раніше здобув диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_5 .
При цьому, суд не приймає посилання Міністерства освіти і науки України на те, що навчання позивача за освітнім рівнем бакалавра у Індустріальному інституті ДВНЗ “Донецький національний технічний університет” у період з 01.10.2014 по 31.08.2015 року свідчить про порушення послідовності здобуття ним освіти, оскільки стаття 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” передбачає саме попереднє здобуття освіти, а не навчання протягом одного року.
Суд враховує, що незавершене здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти в Індустріальному інституті ДВНЗ “Донецький національний технічний університет” відбувалось за спеціальністю: 6.050301 Гірництво, проте, наразі ОСОБА_1 здобуває перший (бакалаврський) рівень освіти за спеціальністю: 073 Менеджмент у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені Богдана Хмельницького.
Разом з тим, освітньо-кваліфікаційний рівень “бакалавр” є вищим за попередньо здобутий освітньо-кваліфікаційного рівня професійної (професійно-технічної) освіти (диплом серії НОМЕР_5 , виданий 28.02.2014 року).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначення інформації в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 , що поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, є протиправною.
Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права позивача, судом першої інстанції зазначено наступне.
Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №630 (далі - Положення №630), визначено, що Міністерство освіти і науки України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.
Міністерство освіти і науки України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно з підпунктом 78 пункту 4 Положення №630 Міністерство освіти і науки України забезпечує ведення та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, інших державних електронних баз та реєстрів, інших інформаційних систем у сфері, що належить до його компетенції.
Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулюються Закон № 2145-VIII.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону №2145-VIII у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база або ЄДЕБО).
Порядок функціонування ЄДЕБО визначено Положенням про Єдину державну електронну базу з питань освіти (далі -Положення №1132/32584), затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 №620.
Відповідно до пункту 1 розділу І Положення №1132/32584, це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України “Про освіту” з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.
Пунктом 5 розділу І вищевказаного Положення власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство “Інфоресурс”, що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.
Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення, зокрема, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.
Адміністратор ЄДЕБО забезпечує: функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення до ЄДЕБО відомостей про порушення позивачем послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про вищу освіту”, є протиправними та такими, що вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
При цьому, Державне підприємство “ІНФОРЕСУРС” є юридичною особою, що належить до сфери управління МОН, виконуючи лише функції з технічного адміністрування, тому у задоволенні позовних вимог до ДП “Інфоресурс” слід відмовити.
Саме Міністерство освіти і науки України має повноваження щодо вжиття заходів стосовно внесення змін до інформації в ЄДЕБО стосовно послідовності здобуття освіти особами.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 200/581/25 - залишити без задоволення.                                                
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі № 200/581/25 - залишити без змін.                                                           
Повне судове рішення складено 19 червня 2025  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін
Судді                                                                                                     І.Д. Компанієць
                                                                                                               І.В. Сіваченко