УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

25 червня 2025 року 
м. Київ

справа №300/5521/24
адміністративне провадження № К/990/24163/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року (суддя Тимощук О.Л.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року (колегія у складі суддів Затолочного В.С., Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.)
у справі № 300/5521/24
за позовом      ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 
про    визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії;
- зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 

Івано-Франківський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 16.10.2024 (останнє набрало законної сили 12.12.2024) позов задовольнив.

Надалі представник позивача - адвокат Думич Оксана Іванівна подала заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду першої інстанції від 16.10.2024 в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.03.2025 відмовив у задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 у справі № 300/5521/24.
Не погодившись з цією ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу від 13.03.2025 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025 вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 13.03.2025 - без змін.

05.06.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій останній просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025, прийняту за результатом перегляду в апеляційному порядку зазначеної ухвали суду першої інстанції у справі № 300/5521/24.

За правилами ч. 1 ст. 334 КАС України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Статтею 294 КАС України визначено перелік ухвал на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.
Так, п. 25 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до  статті 382  цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що ухвала суду першої інстанції за результатами розгляду питання про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення та ухвалене за результатами її перегляду судове рішення суду апеляційної інстанції, не підлягають касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025, ухвалена за результатами апеляційного перегляду зазначеної ухвали суду першої інстанції, винесеної за наслідками розгляду клопотання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду, не належить касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2025 - відсутні.

Керуючись ст.ст. 328, 333 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі № 300/5521/24.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко