Справа № 760/9793/25                                                                          Суддя в суді першої інст. - Бурлака О.В.
Провадження № 33/824/3648/2025                                                       Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            22 липня 2025 року                                                                                           м. Київ
 
            Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Подопригори Ю.В. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , яка працює консультантом в ФРП «Донцов», ІПН: НОМЕР_1 ,
визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.   
ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 21.03.2025 року, перебуваючи в навчальному закладі середньої загальноосвітньої школи №229 м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. О. Тихого, 57, в коридорі на першому поверсі розпилив газовий балончик в очі учню 10-А класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В апеляційній скарзі захисник, оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вважає, постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою,що підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та не відповідності фактичним обставинам справи.
Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким чином та від виконання яких, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина ухилилась ОСОБА_1 , який в цей час перебував на навчанні у СЗШ №229, а також в протоколі відсутнє обов`язкове зазначення статті спеціального закону, що встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. 
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні переконливі доводи, що доводять вину ОСОБА_1 , а тому вважає, що в діях останньої відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.    
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувана постанова була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09.06.2025, тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.
ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Подопригора Ю.В., будучи належним чином повідомленні про день, час і місце судового розгляду в суді апеляційної інстанції, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені захисником, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Беручи до уваги вказані у клопотанні захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку захисником Подопригора Ю.В. в інтересах  ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року та вважає за доцільне його поновити.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №628186 від 03.04.2025, повідомленням директора СЗШ №229, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей.
Доводи апеляційної скарги захисника, про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими,  виходячи з наступного.
Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1         ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.
Статтею 150 Сімейного кодексу України, визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 628186 від 03.04.2025, згідно якого остання ухилялась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , які виразились у розпилені її неповнолітнім сином газового балончика в очі учню 10-А класу ОСОБА_3 , під час конфлікту. В даному протоколі ОСОБА_1 засвідчила свій підпис. 
Крім того, в матеріалах справи наявне повідомлення директора школи ОСОБА_4 про те, що в загальноосвітній школі №229 трапилась конфліктна ситуація між учнями 8-А класу ОСОБА_2 та учнем 10-А  класу ОСОБА_3 , яка була спровокована ОСОБА_3 , який виразив образливі слова в сторону ОСОБА_2 результаті чого ОСОБА_2 наніс ляпас ОСОБА_3 , а в подальшому ОСОБА_3 двічі наніс удар по обличчю ОСОБА_2 . Після чого, ОСОБА_2 дістав з кишені перцевий балончик та розпилив в обличчя ОСОБА_3 . Після даної ситуації повідомлено батьків учнів, інспектора СОП та викликано медичну швидку допомогу для ОСОБА_3 .  
Також, в матеріалах справи наявний рапорт оперативного чергового Солом`янського УП ГУНП у м. Києві та пояснення учнів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які узгоджуються з повідомленням директора школи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП  - ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у протоколі не визначено, в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, а також відсутнє обов`язкове зазначення статті спеціального закону, що встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №628186 від 03.04.2025відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; засвідчений підпис ОСОБА_1 ; інші відомості, необхідні для вирішення справи, а тому порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено. 
Таким чином, суд вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 184 КУпАП не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Будь-якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити адвокату Подопригорі Ю.В. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Подопригори Ю.В. -   залишити без задоволення.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  А.М. Дрига