ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 р. 	Справа № 480/13407/23	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко) від 19.03.2025 року по справі № 480/13407/23
за позовом     ОСОБА_1  
до    Військової частини НОМЕР_1                        
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 17.02.2023 по 10.07.2023; з 10.07.2023 по 21.07.2023; з 21.07.2023 по 09.08.2023 р., з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 17.02.2023 по 10.07.2023; з 10.07.2023 по 21.07.2023; з 21.07.2023 по 09.08.2023 р., з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 17.02.2023 по 10.07.2023.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 17.02.2023 по 10.07.2023, з урахуванням проведених виплат
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права. Вказує, що позивачу за червень, липень, серпень 2023 року виплачено додаткову винагороду з розрахунку 100000,00 грн. у звязку з пораненням  повязаним із захистом Батьківщини, перебуванні на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоровя, з дня отримання такого поранення відповідно до Постанови 168 та Порядку №260. Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки спірним обставинам щодо виплати позивачу додаткової винагороди з 17.02.2023 по 31.05.2023. Судом не було враховано, що під час розгляду справи позивачу у квітні 2024 року відповідач здійснив донарахування та виплату додаткової винагороди за лютий-травень 2023 року. Розрахунковим листом за квітень 2024 року підтверджується, що позивачу ОСОБА_1 (інд. код НОМЕР_2 ), на підставі постанови КМУ № 168 від 28.02.202, було здійснено донарахування та виплату додаткової винагороди за лікування у зв`язку з отриманим пораненням, а саме донараховано та виплачено: - лікування по пораненню за період з 17 по 28 лютого 2023р. – 42857,14 грн.; - лікування по пораненню за період з 01 по 31 березня 2023р. – 100000 грн.; - лікування по пораненню за період з 01 по 17 квітня 2023р. – 43333,33 грн.; - лікування по пораненню за період з 18 по 30 квітня 2023р. – 56666,67 грн.; - лікування по пораненню за період з 01 по 31 травня 2023р. – 100000 грн.
Позивач, своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України у складі військової частині НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем.
Відповідно до довідки про обставини травми військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2023 № 7842 (зв. бік а.с.16) позивач одержав вибухову травму: вогнепальне осколкове сліпе торакоабдомінальне пораненння справа з пошкодження правого синусу. Вогнепальний перелом 9, 10, 11 ребер справа, пораненням 6,7 сегменту печінки, правої нирки, ускладнене гемоперитонеумом, заочеревинною гематомою справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча з масивним дефектом м`яких тканин та вогнепальним переломом плечевої кістки. Вогнепальне осколкове поранення лівої кисті із вогнепальним переломом основних фаланг II та III пальців. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 .
Первинну медичну допомогу отримав 12.02.2023 року відповідно до форми 100 (а.с. 17).
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 843 відділення анестезіології та ІТ КНП "Новомосковська ЦМЛ" НМР ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.02.2023 по 16.02.2023 (а.с.18).
Також, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10372 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.02.2023 по 16.02.2023 (а.с.18).
Відповідно до епікризу КНП "ВОКЛ ім. Пирогова ВОР" № 4193 (а.с. 19) позивач з 17.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом "вогнепальне осколкове сліпе торакоабдомінальне пораненння справа з пошкодження правого синусу. Вогнепальний перелом 9, 10, 11 ребер справа, пораненням 6,7 сегменту печінки, правої нирки, ускладнене гемоперитонеумом, заочеревинною гематомою справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча з масивним дефектом м`яких тканин та вогнепальним переломом плечевої кістки. Вогнепальне осколкове поранення лівої кисті із вогнепальним переломом основних фаланг II та III пальців.".
Довідкою ВЛК КНП "ВОКЛ ім. Пирогова ВОР" від 13.06.2023 (а.с. 20) підтверджено, що позивач перебуває в стані після вибухової травми (12.02.2023), тяжкого ступеня, встановлено, що позивач має поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, та потребує продовження лікування у КНП "ВОКЛ ім. Пирогова ВОР" на 60 календарних днів.
Також, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10372 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.07.2023 по 21.07.2023 (зв. бік а.с.20-21), а відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11051 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 21.07.2023 по 09.08.2023 (зв. бік а.с.21-22).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 № 1670 (а.с.41) ОСОБА_1 отримав додатковову винагороду (бойові) у лютому 2023 році у розмірі 42857,14 грн., та у зв`язку з лікуванням по пораненню додаткову винагороду у лютому 2023 року - 3571,43 грн., у березні-травні 2023 року - 0 грн., у червні 2023 року - 96666,67 грн., у липні 2023 року - 100000,00 грн., у серпні 2023 року - 100000,00 грн., у вересні 2023 року - 266667,67 грн.
Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за періоди з 17.02.2023 по 10.07.2023, з 10.07.2023 по 21.07.2023 та з 21.07.2023 по 09.08.2023, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що ТВО начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 - капітаном медичної служби подавались рапорти командиру військової частини НОМЕР_1 про встановлення позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень в розрахунку на місяць за період з 17.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023 та з 01.05.2023 по 31.05.2023, у зв`язку з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва) (зв. бік 41-43). Доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за лютий-травень 2023 року, у зв`язку з реалізацією наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2024 № 1326, відповідач не надав, а суд не встановив. Суд дійшов до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу в повному обсязі додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 17.02.2023 по 10.07.2023 та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 17.02.2023 по 10.07.2023, з урахуванням проведених виплат.
Відмовляючи в задоволенні частини вимог суд першої інстанції вказав, що спірні періоди з 10.07.2023 по 21.07.2023 та з 21.07.2023 по 09.08.2023 року позивачу здійснено виплату в повному обсязі додаткової грошової винагороди у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 № 1670 (а.с.41).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, а також меж апеляційного оскарження, колегія суддів зазначає таке.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону № 2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинив свою дію.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
Згідно із пунктом 1 Постанови № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).
Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
За змістом пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини, голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000,00грн. або 30000,00грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100000,00грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).
23.06.2022 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 внесено зміни до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, та доповнено Порядок № 260 новим розділом. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно із пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
З аналізу норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Як встановлено з матеріалів справи, 12.02.2023 позивач за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 отримав вибухову травму: вогнепальне осколкове сліпе торакоабдомінальне пораненння справа з пошкодженням правого синусу. Вогнепальний перелом 9, 10, 11 ребер справа, пораненням 6, 7 сегменту печінки, правої нирки, ускладнене гемоперитонеумом, заочеревинною гематомою справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча з масивним дефектом м`яких тканин та вогнепальним переломом плечевої кістки. Вогнепальне осколкове поранення лівої кисті із вогнепальним переломом основних фаланг II та III пальців. Вказане підтверджується довідкою про обставини травми військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2023 № 7842 (зв. бік а.с. 16).
Також, довідкою ВЛК КНП "ВОКЛ ім. Пирогова ВОР" від 13.06.2023 (а.с. 20) підтверджено, що позивач перебуває в стані після вибухової травми (12.02.2023), тяжкого ступеня, встановлено що позивач має поранення, пов`язане із захистом Батьківщини.
В результаті отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а саме:
- відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 843 відділення анестезіології та ІТ КНП "Новомосковська ЦМЛ" НМР ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.02.2023 по 16.02.2023 (а.с.18).
- відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10372 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.02.2023 по 16.02.2023 (а.с.18).
- відповідно до епікризу КНП "ВОКЛ ім. Пирогова ВОР" № 4193 (а.с. 19) позивач з 17.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні;
- відповідно до довідки ВЛК КНП "ВОКЛ ім. Пирогова ВОР" від 13.06.2023 (а.с. 20) підтверджено, що позивач перебуває в стані після вибухової травми (12.02.2023), тяжкого ступеня, встановлено що позивач має поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, та потребує продовження лікування у КНП "ВОКЛ ім. Пирогова ВОР" на 60 календарних днів;
- відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10372 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.07.2023 по 21.07.2023 (зв. бік а.с.20-21), а відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11051 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 21.07.2023 по 09.08.2023 (зв. бік а.с.21-22).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 № 1670 (а.с. 41) ОСОБА_1 отримав додаткову винагороду (бойові) за лютий 2023 році у розмірі 42857,14 грн., та у зв`язку з лікуванням по пораненню додаткову винагороду за лютий 2023 року - 3571,43 грн., за березень- травень 2023 року - 0 грн., за червень 2023 року - 96666,67 грн., за липень 2023 року - 100000,00 грн., за серпень 2023 року - 100000,00 грн., за вересень 2023 року - 266667,67 грн.
Таким чином, за спірний період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, зокрема з 17.02.2023 по 28.02.2023 позивачу нарахована та виплачена винагорода дише за 1 день такого перебування (3571,43 грн.), замість 12 днів; у період з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023 та з 01.05.2023 по 31.05.2023 додаткова винагорода взагалі не була нарахована та виплачена, а у період з 01.06.2023 по 30.06.2023 позивачу нарахована та виплачена винагорода дише за 29 днів перебування на стаціонарному лікуванні (96666,67 грн.), замість 30 днів.
Водночас, суд першої інстанції визнаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, помилково визначив період як "з 17.02.2023 по 10.07.2023", адже правильним є період з 17.02.2023 по 30.06.2023.
Щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 17.02.2023 по 10.07.2023, з урахуванням проведених виплат, колегія суддів зазначає таке.
Судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( з адміністративно-господарської діяльності) від 04.04.2024 № 1326 "Про виплату додаткової винагороди за березень 2024 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 " внесено зміни до наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 № 1848 "Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно касу проходження служби за період з 01 лютого до 28 лютого 2023 року військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) наступному особовому складу військової частини НОМЕР_1 ", від 03.04.2023 № 3233 "Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно касу проходження служби за період з 01 березня до 31 березня 2023 року військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) наступному особовому складу військової частини НОМЕР_1 ", від 04.05.2023 № 4451"Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно касу проходження служби за період з 01 квітня до 30 квітня 2023 року військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) наступному особовому складу військової частини НОМЕР_1 ", від 03.06.2023 № 5060 "Виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно касу проходження служби за період з 01 травня до 31 травня 2023 року військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) наступному особовому складу військової частини НОМЕР_1 ", а саме додано до п. 3  рядок "молодший сержант ОСОБА_1 " та відповідно терміни перебування "17.02.2023-28.02.2023; 01.03.2023-31.03.2023; 01.04.2023-30.04.2023; 01.05.2023-31.05.2023"./а.с. 49/
Крім того, з наданого відповідачем розрахункового листа встановлено, що в квітні 2024 року позивачу нараховано та виплачено:
- лікування по пораненню за 12 днів лютого (17/02...28/02) - 42857,14 грн.
- лікування по пораненню за 31 день березня (01/03...31/03) - 100000,00 грн.
- лікуваня по пораненню за 17 днів квітня (01/04...17/04) - 56666,67 грн.
- лікувння по пораненню за 13 днів квітня (18/04...30/04) - 43333,33 грн.
- лікування по пораненню за 31 день травня (01/05...31/05) - 100000,00 грн.  
Крім того, за липень 2023 року додаткова винагорода передбачена Постановою № 168 ОСОБА_1 була виплачена у серпні 2023 року, що підтверджується розрахунковим листом, відповідно до якого: 
- лікування по пораненню за липень 2023 (01/07...31/07) - 100000,00 грн.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що виплата позивачу спірних за лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023 сум відбулася лише в квітні 2024 року. На момент звернення позивача з даним позовом (20.12.2023) протиправна бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ № 168 в повному обсязі, була наявна. 
Крім того, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень з приводу ненарахування та невиплати у повному обсязі додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ № 168 за червень 2023, адже фактично відповідачем проведено нарахування та виплату додаткової винагороди за червень 2023 лише за 29 днів.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні.
Суд першої інстанції не вірно надав оцінку обставинам справи, та прийняв в цій частині рішення з невірним застосуванням норм матеріального права, а тому судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, про часткове задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 17.02.2023 по 30.06.2023; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 01.06.2023 по 30.06.2023, з урахуванням поведених виплат.
В решті позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року по справі № 480/13407/23 - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 17.02.2023 по 30.06.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 01.06.2023 по 30.06.2023, з урахуванням поведених виплат.
В іншій частині позовних вимог - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко    В.В. Катунов