ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/19033/23
Провадження № 22-ц/820/1389/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Демчук В. М. 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2025 року (суддя Козак О. В., повне судове рішення складено 24.04.2025) про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця. 

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 
у с т а н о в и в :
11 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та постанову державного виконавця про арешт коштів у виконавчому провадженні № 76689225. В обґрунтування скарги зазначала, що 02 грудня 2024 року на її електронну пошту надійшов лист з АТ КБ «ПриватБанк» про арешт коштів. Зі змісту листа дізналась про накладення арешту відповідно до постанови державного виконавця від 02 грудня 2024 року в межах виконавчого провадження № 76689225 з примусового виконання виконавчого листа № 686/19033/23. Постанову про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти не отримувала. Виконавчий лист був виданий неправомірно, оскільки вона у визначений законом строк подала заяву про розстрочення виконання рішення суду. 08 листопада 2024 року подала апеляційну скаргу на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року в справі № 686/19033/23 про відмову у розстроченні виконання рішення суду. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду її апеляційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення недоліків, який ще не закінчився. Державний виконавець відкрила провадження та наклала арешт на кошти боржника до постановлення ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 686/19033/23, що вважає незаконним. 
Тому ОСОБА_1 просила: визнати неправомірними дії державного виконавця Боднар Т. А. щодо винесення постанови про арешт коштів у виконавчому провадженні № 76689225; визнати неправомірною і скасувати постанову про арешт коштів у виконавчому провадженні № 76689225.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. Посилається на незаконність ухвали суду. Суд не надав час для укладення мирової угоди, яку вона надіслала іншій стороні, не взяв до уваги те, що вона не була повідомлена про відкриття виконавчого провадження № 76689225. Постанову їй не надіслали рекомендованим листом. Суд не задовільнив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її відрядженням. 
У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.
ОСОБА_1 заявила клопотання про відкладення розгляду справи до розгляду її апеляційних скарг на ухвалу суду від 24 квітня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та на ухвалу суду від 05 травня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
Колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки  розгляд справи можливий до розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1  на ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2025 року і 05 травня 2025 року. 
Свої аргументи скаржник виклала в апеляційній скарзі.
Наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи або його представника, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2024 року в справі № 686/19033/23, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 травня 2024 року, задоволено позов ТОВ «Хмельницькенергозбут» до ОСОБА_1 . Стягнуто з відповідачки на користь позивача 33141,18 грн заборгованості.
21 жовтня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчий лист № 686/19033/23.
02 грудня 2024 року державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боднар Т. А. на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 76689225 з примусового виконання виконавчого листа № 686/19033/23, виданого 21 жовтня 2024 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Хмельницькенергозбут» заборгованості в розмірі 33141,18 грн.
02 грудня 2024 року державний виконавець у виконавчому провадженні № 76689225 винесла постанову про арешт коштів боржника. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмову у задоволенні скарги суд мотивував необґрунтованістю вимог і правомірністю дій державного виконавця при винесенні постанови.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.
Стаття 129 Конституції України передбачає, що обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.
Порядок примусового виконання судових рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців є однією із засад здійснення виконавчого провадження (пункт 9 частини 1 статті 2 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до статті 447 ЦПК України у редакції , чинній на час звернення до суду із скаргою, частини 1 статті 19 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом.
Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
На підставі частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII).
Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до частини 2 статті 48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
За змістом частин 1, 2 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. 
Установлено, що на виконання рішення, що набрало законної сили у справі № 686/19033/23, державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боднар Т. А. 02 грудня 2024 року винесла постанову про відкриття виконавче провадження № 76689225.
Згідно із супровідним листом від 02 грудня 2024 року № 158305 державний виконавець надіслала постанову про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження, в тому числі й ОСОБА_1 на адресу її реєстрації АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення повернулося з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
02 грудня 2024 року у вказаному виконавчому провадженні державний виконавець винесла постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження. 
Постанова про арешт коштів у виконавчому провадженні № 76689225 від 02 грудня 2024 року винесена у порядку, передбаченому статтями 18, 48, 56 Закону № 1404-VIII.
Неотримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для скасування ухвали суду про накладення арешту на кошти боржника
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. 
Доводи апеляційної скарги про ненадання судом часу для укладення мирової угоди, як на підставу для скасування ухвали суду, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до статті 434 ЦПК України мирова угода може бути укладена в процесі виконання рішення суду.
Порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування ухвали, суд не допустив.
З огляду на викладене ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта